Esmarkske Albrosmeu. 13 



af i deu inbäddade sniå, rundade, ovala eller elliptiska cycloid- 

 Ijäll. Glesast äro dessa på buken, der de t. o. m. hos äldre 

 nästan saknas på midten af dess undre sida, och tätast sitta 

 de å de bakre delarne af stjertens sidor. Hos de fullvuxne 

 eller äldre sträcker sig fjällbetäckningen fram öfver nacken och 

 öfver större delen af de vertikala fenorna och t. o. m. ut till 

 nära stjertens spets, men hos ungarne är buken midt åt naken, 

 och de vertikala fenorna äro äfven utan fjäll, och de, som finnas 

 å stjertens sidor, äro glesare än hos de äldre. — SidoUnien är 

 dubbel och hos medelstora, väl bibehållna exemplar ganska 

 tydlig. Den börjar enkel vid gälspringans öfre vinkel, gör en 

 båge ofvan den af locket och underlocket bildade fliken, och delai' 

 sig derefter strax bakom denne i 2:ne grenar, af hvilka den 

 öfre eller mediolaterala, som i allmänhet är den tydligaste, går 

 långs midten af kroppssidan ända ut till stjertfenan. Den nedre 

 eller ventrale grenen går snedt nedåt öfver sidan af buken 

 emot analfenan, och närmar sig dennas bas ungef. vid den 16:de 

 strålen, hvarifrån den går långs nämnde bas bort emot stjert- 

 fenan. Den främste enkle delen af sidolinien räknar ungef. 24 

 tätt stående porer. Hos fullvuxna och i sprit länge förvarade 

 exemplar är sidolinien ofta otydlig. Hos den ofvan först an- 

 förda honan hafva vi dock funnit temligen tydliga spår till 

 dess främre och mediolaterale delar, med omkring 30 mycket 

 små porer, upphörande på öfre delen af bukens sida. — Färgen 

 är enligt Collett mörkt brunsvart, hos de yngre med 5 — 8 

 smala, skarpt begränsade hvitgula tvärband, af hvilka de främre 

 äfven sträcka sig öfver ryggfeuan och de bakre både öfver denna 

 och analfenan, och det bakersta stundom intager stjertspetsen. 

 Det främsta bandet har sitt läge på främre delen af ryggfenan. 

 Dessutom förefinnes en hvitgul fläck på hvardera sidan af nacken. 

 Den undre sidan af buken är obetydligt ljusare. Nedre delarne 

 af hufvudets sidor och strupen äro något ljusare. Hos de fullt 

 utvuxne äro dessa band upplösta i ringar, som bilda mer eller 

 mindre tydliga tvärgående kedjor, och de båda fläckarue på 

 nacken flyta då stundom samman, så att de bilda ett tvärband. 

 Munhålan är svart. — Appendices pyJorkce saknas. Ovariet 

 och testis äro enkla, enligt Collett. 



Skelettet. Det fasta kraniet af det 2 fot långa exemplaret 

 är 28/,o t. eller 84 mill. långt och 1 7.,„ t. eller 43 mill. bredt 

 samt 16 mill. högt. Då pannan mellan ögonen och kraniets 



