Esmarkske Älbrosmeii. 



Lycodes Vahli, Laur. Esmark: Bidrag till Fimnarkeii.s Fiskefauna; 



Forh. v. Skand. Naturf:s 10:de Mode i CUivist. 1868, 



pag. 524. - 1869. 

 esmarkii, R. Collett: Norges Fiske. Christiania Vidensk. Selskrs 



Forh. 1874. Tillcegsh. pag. 95. — 1875. 

 ,. vallin, IdeM: Fiske indsamlede under den norske Nordhavs- 

 Expeditions 2 förste Togter, 1876 og 1877; ibm 1878. 



N:o 4, pag. 11. — (Aftr.) 1878. 

 „ ,. Idem: Fiske fra Nordhavs-Expeditionens sidste Togt, 



Somraeren 1878; ibm N:o 14, pag. 54. - 1879. 

 ,. ,. Idem: Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 1875—78; 



ibm 1879, N:o 1, pag. 62. — (Aftr.) 1879. 

 ,. esmarkii, Idem: Den norske Nordhavs-Ex]>edition 1876 — 1878. 



Zoologi, Fiske, pag. 84, pl. II, tig. 19-21; pl. III. fig. 



22. - 1880. 

 „ ,, David S. Jordan and Chakles H. Gilbert: Synopsis 



of tlie Fishes of North America ; Bulletin of the United 



States National Museum, N:o 16, pag. 786. - 1882. 

 ,, „ E. COLLETT: Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 



1879-83; Nyt Magaz. f. Naturvid. 29-.de Bd., (aftr.) 



pag. 73. - 1884. 



Då arterna af detta sliigte först pa senare tiden i Norge blifvit iakt- 

 tagna, och då de äro djupvattensfiskar, som endast jemförelsevis sällan er- 

 hållas, så liafva de derstädes icke blifvit af flskareua utmärkta med någon 

 egen benämning. Deras allmänna likhet i kroppsformen dels med brosmen eller 

 laken oeh dels med ålen föranleder oss, att för dem föreslå den för dem gemen- 

 samma benämningen ålbrosmar, och följaktligen för den liär i fråga varande 

 arten den af Esmarkske Albrosmen. Da namnet brosme är Norskt, läm- 

 par sig denna benämning för det förhållandet, att desse fiskar inom vår 

 nordi.ska fauna endast tillhöra Norge. Skulle någon art blifva anträffad 

 inom Sveriges område, kan det Svenska namnet ålluhhar tilläggas, da 

 brosmen i Bohuslän är känd under benämningen luhh. 



Beshr. Den syues vara den största arten inom slägtet, 

 och dess totallängd bar enligt Collett befunnits stiga till 705 

 mill. eller 23 1,2 ^^^i^^ dec.m. Vanligen äro dock de äldre af 

 båda könen omkring 2 fot (stundom något mera och stun- 

 dom något mindre) långe. Kroppen är ej synnerligen smärt 

 och företer i sin allmänne form ganska stor likhet med lakens 

 (Lota vulgaris) eller lubbens (Brosmius brosme) och är ej så 

 långsträckt som tånglakens (Zoarces viviparus). Hos en rom- 

 stinn hona, hvars totallängd är 2 fot Vi o ^^^^ dec.m. eller 

 621 mill., hafva vi funnit största kroppshöjden, belägen öfver 

 bukens midt, vara 8^10 t. eller 108 mill. och hos en annan 

 d:o d:o, med totallängden utgörande 2 fot eller 600 mill. och 



