Sveriges och Norges Fiskar. 



Andre delen. 

 Malacopterygii, Plectognathi, LophobrancMi. 



2:dra Underordningen MALACOPTERYGIl, Artedi. 1738. 



{Anacanthini é Physostomi, J. MliLLEE; Abh. d. Acad. d. Wiss. zu 

 Berlin 1844. — Arthropteri, F. H. Troschel; Handbuch d. Zoologie. 7:e 

 uragearb. Aufl. 1871, pag. 229). 



Mjukfeningar. 



Gälarne äro kamformige, och öfver- och melJanhähshenen 

 äro icke sammanvuxna. Alla eller nästan alla strålarne i 

 '>'"y99- och analfcnorna äro mjuke och ledade. Simhlåsan, då 

 sådan förefinnes, är utan eller ock med luftgåny. Bukfenornas 

 läge är vexlande, och de äro stundom saknade^). 



Denna underordning är mycket rik på arter, ehuru den i 

 allmänhet ej är så rik, som den föregående, och en stor del af 

 vare hafsfiskar samt den störste delen af vare färskvattensfiskar 

 tillhör den samma. 



Vår nordiska fauna räknar väl så många arter af denna 

 underordning, som af den föregående, eller mellan 90 och 100. 

 men i sydligare och varmare haf är den föregående represen- 

 terad af ett jemförelsevis större antal af både slägten och arter. 

 Då, såsom vi redan ofvan i förste delen, pag. 43, yttrat, de 

 taggfenige fiskarne betraktas såsom stående på en högre grad 



1) Vi häuvisa för öfrigt till den synoptiska tabell, som vi leranat i 

 l:sta bandet, sid. 42. 



LiUjeborg, Fiskarue. U. 1 



