Torsken. 53 



ger siu början vid årets begynnelse och fortvarar till medlet 

 af Mars. Derunder uppträder den stundom i sådana enorma 

 massor, att de blifvit kallade fiskberg. Huru småtorsken i 

 Östersjön och i skärgårdarne i detta afseende beter sig, har 

 man icke iakttagit, men utan tvifvel samlar sig äfven den vid 

 lektiden uti stim pä vissa ställen för att förrätta leken. På 

 lekplatserna för stortorsken har Saus stundom i lugnt och vackert 

 väder funnit hafsytan på vida sträckor vara upptagen af dess fly- 

 tande rom och nykläckte ungar. Dess utomordentliga frukt- 

 samhet i förening med dess talrikhet gör detta helt naturligt. 

 Hos en enda större hona har man funnit 9 till 15 millioner 

 ägg. Det senare antalet har blifvit räknadt af A. W. Malm 

 hos en större hona från Bohuslän, som var fångad d. '2 Mars 

 och hade nära fullmogen rom samt var 4 fot 2 Vs tum dec.m. 

 eller 1270 mill. lång. Dess romsäck vägde 9 V2 skålpund. Då 

 torsken kan ernå en ännu betydligare storlek, kan den sanno- 

 ligt hafva ännu flera ägg. Dessas stora talrikhet står i sam- 

 band dermed att de äro mycket små. De äro vattenklara, och 

 kunna derför lätt undgå sådane fiskars iakttagelse, som vilja 

 sluka dem. Omkring 18 dygn efter befruktningen har Sårs 

 funnit ynglet utkläckt, men den tid, som dertill åtgår, är na- 

 turligtvis något beroende af temperaturen. Då ynglet är 14 

 dagar gammalt, har det helt och hållet absorberat äggets åter- 

 stod och börjar då visa tecken till att kunna röra sig sjelfstän- 

 digt, men är ytterst ömtåligt. En mycket betydlig procent af 

 detta yngel blir uppslukad af roffiskar. Någon anmärknings- 

 värd skilnad mellan könen i antalet har man icke iakttagit. 



Torskfisket är ett af de allra indrägtigaste fisken vid alla våra 

 hafskuster, ehuru det är af jemförelsevis större vigt vid de 

 södra och vestra kusterna af Sverige än vid den östra, der 

 torsken dels är af ringare storlek och dels uppträder i mindre 

 mängd. Men ehuru fångsten af den samme utanför vår vestra 

 kust icke är obetydlig, kan den dock icke på långt när komma 

 i jemförelse med den, som i stor skala bedrifves utanför Norges 

 vestra och nordliga kuster, dels på Storeggen eller bankarne 

 utanför Söndmöre och Romsdalen, dels vid Lofoten och dels vid 

 Finmarken, uti hvilken fångst äfven en del fiskare från Bohus- 

 län bruka deltaga å det först nämnda stället äfvensom något 

 sydligare å Jederens bankar. E. Collett har i "Norges Fiske'* 

 pag. 104 lemnat en ungefärlig beräkning öfver utbytet af de 



