Koljan eller Hysen. 59 



dermed förenad stark krökniug af ryggraden. Endast på detta 

 ställe har denna missbildning i Bohuslän blifvit iakttagen. 



Äfven koljan har en mycket vidsträckt geografisk utbred- 

 ning, ehuru icke i den mån som torsken. I de till vår nor- 

 diska halfö gränsande haf förekommer den från vestre delarne 

 af södra Östersjön längs vår vestra kust upp till Norge och 

 vidare vid alla Norges kuster ända till gränsen af Kyska Lapp- 

 land. Vid vår vestra kust synes den hafva sin södra gräns i 

 södre delen af Öresund, emedan den enligt Skaud. Fauna icke 

 erhållits vid Skånes Östersjökuster och den enligt Aström ') är 

 sällsynt i Öresunds sydlige del, och Kröyer (anf. st.) uppgifver, 

 att den i Öresund sällan erhålles söder om ön Hven. Den lär 

 icke fördraga bräckt vatten, och detta är troligen orsaken der- 

 till, att den icke går längre in Östersjön. Den har af Kröyer 

 anträffats i närheten af Spetsbergen, och Malmgren-) förmodar, 

 att den der är allmän och uppgifver, att den fiskas i mängd 

 vid Beereu Island, och då den är talrik i Varangerfjorden och 

 enligt Mela^) förekommer i Ishafvet vid Murmanska kusten, 

 så är det troligt, att den äfven förefinnes i Hvita Hafvet, ehuru 

 den der icke blifvit iakttagen, men här torde den emellertid 

 hafva sin östra gräns. För öfrigt förekommer den i hafven vid 

 vestra Europa ned till G-ascognerbugten, der den enligt Moreau 

 är sällsynt och har sin sydlige gräns, och den förekommer så- 

 ledes icke i Medelhafvet. Enligt Faber förefinnes den vid Is- 

 land och enligt Jordan & Gilbert vid östra kusten af N. 

 Amerika. 



Den håller sig i allmänhet på betydligt djup (20—30—50 

 famnars eller ännu djupare) och söker lös botten — ler- eller 

 dybotten — samt är en bottenfisk, och icke ens dess ungar visa 

 sig vid stränderna i Bohuslän. Den är ostadig och vexlande 

 i sin förekomst och stryker gerua omkring i djupare rännor 

 eller sund i skärgårdarne, och träffas i Norge i synnerhet inne 

 i fjordarne. På grund af dess kringstrykande lefnadssätt kan 

 man förgäfves söka den på ställen, der den kort förut varit 

 talrik. Enligt hvad i Skand. Fauna anföres på grund af fiskares 



1) Några iakttag, rörande de Vertebr. djur, som forek. i trakten af 

 Lomma, pag. 30. 



2) Öfvers. af K. Vet. Ak:s Förh. 1864, N:o 10, \>. 529. 



3) Vertebrata Fennica, pag. 299. 



