88 Släi^tet Gadus. 



De betäcka stjertfenan till större delen ocli de andra vertikala 

 fenorna samt bröstfenorna vid basen, ehuru de sist nämnda och 

 l:sta ryggfenan i jemförelsevis mindre grad. — SidoJinien bil- 

 dar en mycket svag båge öfver bröstfenan, men är för öfrigt 

 rät. Den är hos de större af en hvitaktig färg, men stundom 

 framtill gråbrunaktig eller mörk, och hos de unge gråaktig och 

 något mörkare framtill. — Färgen är betydligt vexlande, i 

 synnerhet efter åldern. De äldre äro i allmänhet mörkare än 

 de yngre, och hafva hufvudet ofvan och ryggen mörkt olivgrön- 

 aktiga eller svartgrönaktiga eller ock svartgråaktiga. Denne 

 färg öfvergår nedom sidolinien i en mer eller mindre mörkt 

 silfvergrå, något glänsande sådan på hufvudets sidor och kropps- 

 sidorna, och den är något ljusare på undre sidan af hufvudet 

 och buken. Pannan, nosen och läpparne ofta svartaktige, och 

 den silfvergrå färgen på midten af kroppssidorna stundom med 

 gulaktig skiftning. Ryggfenorna, bröstfenorna och stjertfenan 

 svartaktiga och en svartaktig fläck bakom roten af bröstfenorna,, 

 och stundom hafva alla dessa fenor ungef. samme färg som 

 ryggen och äro endast något blekare vid roten. Analfenorna 

 hafva stundom samme färg som de nämnda fenorna, men äro 

 något ljusare eller gråaktiga vid basen, och stundom äro de 

 blågråaktiga, med mörkare kant. Bukfenorna gråhvitaktiga,, 

 stundom blekt rödaktiga emot spetsen. Iris blekt messingsgul 

 och med svartaktig skuggning, och med en messingsgul ring 

 närmast pupillen. Munnen är inuti hos äldre svart, men tun- 

 gan är hvitaktig, med svarta kanter. De yngre äro mycket 

 ljusare: ofvan mer eller mindre ljust olivgrönaktige eller gräs- 

 grönaktige, och på sidorna och undertill ljusare silfvergrå, nä- 

 stan silfverhvite, och de vertikala fenorna och bröstfenorna un- 

 gefär af ryggens färg, ehuru något blekare vid basen. Hos en 

 lefvande unge af omkr. 75 mill:s längd iakttog KeOyer följande 

 färg: Kroppen och alla fenorna guldfärgade, med öfvergång till 

 orangefärg, endast trakten under strupen och till anus var lju- 

 sare. Långs sidorna, så väl ofvan som under sidolinien, funnos 

 en del irreguliere silfverfärgade och perlmorglänsande fläckai-. 

 Iris messingsgul, med svart skuggning. Hos något större lef- 

 vande ungar (af 120—150 mill:s längd) var ryggen smaragd- 

 grön och sidorna och buken silfverhvita. — En ovanlig färg- 

 varietet, som var helt och hållet röd och var erhållen i Fin- 

 marken, omtalas af Collett. Uti Stockh:s Dagblad, landsorts- 



