102 Slägtet Gadns. 



spetsar, och deu 2:dre obetydligt längre äu den l:ste'). — 

 Stjcrtfenan är temligen djupt utringad, med triU)bigt tillspet- 

 sade liöru, och har *24 fiillständige och greuige och ofvau och 

 nedan omkring 10 ofullständige strålar. — Ijällcn (cycloid- 

 tjäll) äro ej synnerligen små, samt äro större äu hos näst iore- 

 gåeude art och sitta temligen löst. De äro för det mesta run- 

 dade, och sträcka sig långt ut på stjertfenan, men förelin nas 

 blott vid basen å de andra vertikala fenorna. — Sidolinkn, 

 som är af mörk, brunaktig eller gråbrunaktig färg, Inldar en 

 svag båge öfver bröstfenan och böjer sig långsamt men tem- 

 ligen starkt nedåt under främre delen af '2:dra ryggfenan, hvar- 

 efter den går rät långs kroppssidan till stjertfenan. — Färtjeu 

 ofvan olivbrunaktig, på sidorna och uiidertill silfverhvit och 

 glänsande. Kyggfenoi'na af ryggens färg, med något mörkare 

 gråbrunaktige kanter. Iris silfvtM-hvit, med någon messings- 

 glans och med mörk skuggning upptill. Vid öfre delen af 

 bröstfenans bas och strax ofvan den är en svartak tig fläck. 



Vid Sverige har denna art endast erhållits i trakten af 

 Strömstad enligt C. Cedersthöm (anf. st.) och skall der vara 

 sällsynt. Då fiskarena utmärka den med ett eget namn, måste 

 den dock derstädes hafva erhållits åtskilliga gånger. Vid Norge 

 är deu enligt R. Collett talrik i Christianiatjorden, h vari från 

 deu först blifvit känd, och fångas dei'städes enligt honom dagli- 

 gen i stort antal pä lerbotteu under höst- och vintermånaderna. 

 Enligt hvad vi der erfarit håller den sig gerna på temligen djupt 

 vatten. Deu är emellertid enligt den nämnde författaren i sin före- 

 komst vid Norge sporadisk, och har der utom Christianiafjorden 

 blott blifvit tagen på ett par andra ställen, nemligen vid Floi-ön i 

 Bergens stift, vid vestra Norge, ocli i Trondhjeiasfjoi-den, och 

 skall på sist nämnda ställe vara en för fiskarena såsom egen 

 art väl bekant fisk. — Dessutom förekommer den enligt Chk. 

 LuTKEN vid räröai'ua-), men är icke anträffad vid någon annan 

 utom Skandinavien belägen lokal, och synes dorför hafva en 

 ganska inskränkt geografisk uibi-edning. 



1 allmänhet hiiller den sig i stim, vanligen i sällskap med 

 hvitlingeu (Collktt). Dess temligen siora gaji aiiiydei", att deu 



1) Bröst- och bukfenoriia halva oii lielt annan 1\ rni än saninia fenor 

 hos lyrtorsken. 



2) Vidonsk. Meddelelser Ira den naturhist. Foien. i Kjöbenh. 1881, 

 j)ay. 253. 



