Kummehi. 123 



en uästan pyramidformig form. Dess längd är hos den nämnda 

 honan 8Vio t- eller 264: mill, och hos den nämnde hanen 4 V^ 

 t. eller 135 mill. och innehalles således hos den förra väl och 

 hos den senare knappt 4 ggr i totallängden, och är hos båda 

 betydligt större än största kroppshöjden. Det är tjockt och 

 bredt och ofvan plattkuUrigt eller uästan plattadt och, från 

 sidan sedt, framtill trubbigt tillspetsadt, med öfre och undre 

 protilkouturerue nästan lika mycket konvergerande. Längs mid- 

 ten af nacken är en föga framstående köl. Äfveu då hufvudet 

 ses ofvauifrån, är dess främre ände trubbigt tillspetsad. Under- 

 käken, hvars längd är större än V2 ^f hufvudets d:o, räcker 

 hos hanen mera än hos honan framom spetsen af öfverkäken. 

 Under hakan finnes intet spår till någon skäggtöm. Munnen 

 är stor, och munvinkeln är föga framom och bakre änden af 

 öfverkäksbenet bakom midten af ögat, och munspringan är nå- 

 got litet uppstigande. Afståndet mellan ögat och spetsen af 

 underkäken innehalles ej fullt 3:ne ggr i hufvudets längd, och 

 det samma mellan ögat och uosspetsen, eller nosens längd är 

 ungef. dubbelt större än ögats längddiameter, hvilken hos de 

 äldre är ungef. lika med och hos de yngre något större än 

 7.1 af pannans minsta bredd mellan ögonen, och innehalles omkr. 

 C) ggr i hufvudets längd. Nosen är således ganska lång. men 

 ögonen temligen små. Näsborrarne sitta nära hvaran<li-a och 

 mycket (nästan 3 ggr) närmare ögat än nosspetsen. Den bakre, 

 som sitter rätt bakom den främre, är oval och dubbelt större 

 än den senare samt har en hudflik vid sin främrQ kant, men 

 någon sådan finnes icke vid den främre, som är rundad. Locket 

 och underlocket äro tillsamman triangulära, med öfre och undre 

 kanterne något bugtige och med en trubbig vinkel baktill och 

 med en hudartad förlängning härstädes. Förlocket är halfmåu- 

 formigt, med baki-e och undre kanterne jemnt afrundade. Mellan- 

 locket har den undre kanten jemnt och svagt afrundad. De 

 båda gälhinnorna äro förenade under gälnäset, men bilda icke 

 någon gemensam fri hudflik, emedan de här ligga öfver hvar- 

 andra (den venstra ligger öfver den högra), ett förhållande, 

 som icke förekommer hos någon af arterna af det föi-egående 

 slägtet. Hvardera gälhinnans strålar äro 7. Hufvudet är täckt 

 af små fjäll på hela öfre sidan, med undantag af sjelfve nos- 

 spetsen, samt på gällocken och kinderna. — Tänderna äro 

 glesa, skarpt tillspetsade och temligen stora, och sitta både på 



