128 Slägtet Merlucius 



ven bred och trubbig, meu deu å den andra är tillspetsad, och 

 dessa båda äro väl åtskilda. De följande (3:dje— 25:te) bål- 

 kotornas neuralbågar ligga tätt intill hvaraudra, och de å dem 

 varande främre ledutskotten omfatta eller ock blott artikulera 

 med den föregående kotans neuralbåge, hvarigenom uppkommit 

 en fast förening mellan alla kotornas neuralbågar. Deras neu- 

 raltaggar, med undantag af de 2:ue redan nämnde och de 3—4 

 bakerste. äro korte och trubbige, sedde från sidan. Stjertkotorua 

 som äro 20 till 28 (hos det af oss undersökta exemplaret 26), 

 äro af vanlig beskaffenhet, och vid de y sista är stjertfeuan 

 fästad. — Till dessa egenheter i skelettbjggnaden kan läggas, 

 att den blott har en kort och tjock a2)pendix pylori. — Post- 

 temporal- och supraclavicularbenen äro spensliga och långsträckta 

 i jemförelse med torskens, men eljest af enahanda byggnad med 

 dennes. Nyckelbenet är deremot mindi'e långsträckt och har 

 det öfre bakre hörnet mer spetsigt och utdraget. Scapular- 

 fenestran är mindre och deu nedre, tillspetsade delen af korp- 

 benet är smalare och spetsigare. Postclavicularbenet har en 

 särskild kort och bred, nästan rhomboidisk inre afdelning, men 

 dess yttre d:o liknar torskens och har formen af ett refbeu, och 

 detta ben ligger löst i köttet, blott fästadt med svaga band, 

 liksom lios honom. Bäckenbenen, som äro löst fastade till 

 nyckelbenen, äro, liksom hos torsken, små, med 2: ne från deras 

 bakre, utbredde del utgående utskott: ett främre och ett inre, 

 men den tunna lamell, som är utbredd mellan dessa utskott, 

 är mindre än hos torsken, och det inre utskottet är här jem- 

 förelsevis längre och mera rigtadt bakåt. 



Enligt MöBius & Heincke förekommer kummeln någon gäng 

 i sydvestra Östersjön i närheten af östra kusten af Schleswig- 

 Holstein, meu den har enligt Skandinavisk Fauna icke anträf- 

 fats i Östersjön i närheten af Skånes kuster. Den förekommer 

 emellertid, ehuru sällan i Öresund, enligt N. 0. Schagekström') 

 och Skand. Fauna, och den förre nämner, att deu oftare före- 

 kommer i Skelderviken, der den enligt honom sällan öfversti- 

 ger 4 fot eller 1200 mill. i längd. I Bohusläns skärgård fås 

 den icke sällan, ehuru numera icke i mängd, i synnerhet under 

 vintern, inne i skärgården vanligen yngre individer och längre 

 ute i hafvet äldre sådane, under storfiske med backa. Deu är 



1) Physiogr. Sällsk:s i Lund Tidskr. 2:dra haft. 1838, p. 302. 



