Kummelii. 129 



•egentligen en hafsfisk och är betydligt vexlande i sin förekomst, 

 så att den ett eller annat år kan vara talrik på ett ställe, der 

 den sedermera försvinner. Enligt C. Cederström') är den icke 

 sällsynt i trakten af Strömstad. Vid de södra och vestra kusterna 

 af Norge förekommer den enligt R, Collett icke sällan, ehuru 

 i jemförelsevis mindre antal än arterna af föregående slägte, 

 med undantag af skäggtorsken. Den torgföres enligt honom 

 derstädes företrädesvis under hösten, hvilket vi äfven sjelfve 

 erfarit, men äfven då hafva vi icke der sett den torgförd i nå- 

 gon mängd, så att den öfver hufvud taget vid våra nordiska 

 kuster kan betraktas såsom fåtalig. I afseeude på dess utbred- 

 ning emot norden, går den normalt upp till Trondhjemsfjordeu, 

 och har tillfälligtvis anträffats någon gång ända upp i Lofoten. 

 — För öfrigt har den en mycket vidsträckt geografisk utbred- 

 ning, och förekommer ganska talrik vid Englands kuster, ehuru 

 <len enligt Franxis Day der är något sporadisk. Enligt Mokeau 

 är den allmän vid alla Frankrikes kuster, så väl vid de At- 

 lantiska som vid Medelhafskusterna, och Steindachnee har funnit 

 ■den särdeles talrik vid både norra, vestra, södra och östra kusterna 

 af Spanien, hvarest den mycket värderas såsom ett smakligt 

 födoämne. Söder ut går den till Madeira, men vester ut lär 

 den icke gå till N. Amerika eller Grönland emedan den enligt både 

 Kkuyer och Chr. Lutken icke lär föi'ekomma vid Grönland, ehuru 

 den af 0. Fabricius blifvit upptagen i Fauna Groenlaudica. 

 Den tillhör således egentligen blott Europas tempererade haf. 



Kummeln är i allmänhet en pelagisk fisk, som såsom full- 

 vuxen sällan ingår i skärgårdarne eller närmar sig kusterna. Den 

 är dessutom rörlig och för ett vandrande och kringstrykande 

 lif. Under dagen håller den sig dock i allmänhet mera stilla 

 vid bottnen, och är då mindre rörlig, men under natten stry- 

 ker den omkring och söker rof. Den håller sig såsom äldre 

 vanligen på betydligt djup. Under större delen af året lär den 

 hälla sig mera spridd, och samlar sig blott under fortplantnings- 

 tiden i större stim. Enligt "Skandinaviens Fiskar" har den 

 midt uti Kattegat för längre tid sedan brukat hålla sig i mängd, 

 i och för leken, vid en bank eller ett grund, som deraf fått 

 namnet Kummelbanken eller Kummelgrundet. Hollberg be- 

 rättar, att den omkring 1780 fångades i så stor ymnighet vid 



1) Ofvers. af K. Vet. Ak:s Förh. 1876, N:o 4, p. 66. 



LUljeborg, Fiskarne. II. 



