Låii2fan. 135 



■äQ 7-2 af hufvuflets d:o) och af en aflångt och något snedt oval 

 form, och deras stråhir äro 19 till 20. — Bnlfenorna, som 

 ^ro fastade ett godt stycke framom bröstfenornas fästen, äro 

 väl så långa som bröstfenorna, men räcka dock icke till deras 

 spetsar, samt äro smala och tillspetsade, och hafva 6 strålar, 

 af hvilka l:ste— 3:dje hafva frie spetsar och 2:dre och 3:dje äro 

 längst, men den 3:dje något längre än den 2:dre. — Sfjert- 

 fenan är af medelmåttig storlek och starkt afrundad. Dess 

 längd innehålles föga mera än 1 '/^ &&i' i hufvudets d:o, cch 

 den har 38 till 39 grenige och å hvardera sidan onikr. 5 icke 

 greiiige strålar. Fenorna äro omgifna af en temligen tjock hud. 

 — FjäUcn äro mycket små, tätt sittande och spånlikt lagda, 

 elliptiska eller aflånga cycloidfjäll, med endast tätt intill hvar- 

 andra varande koncentriska strimmor, och med de smala rum- 

 men mellan dessa afdelade genom talrika tvärfåror, som meren- 

 dels gå från den ena koncentriska strimman till den andra, och 

 göra att fjällen synas försedda med tätt intill hvarandra stälde 

 koncentriske, perlbandslike kretsar. De största fjällens längd- 

 •diameter ungef. 2^j., mill. De betäcka till betydlig del äfven 

 stjertfenan och de andra vertikala fenorna och basen af bröst- 

 fenorna. — Sklolinien är i början något nedstigande och går 

 sedan nästan rät, och med en knappt märkbar böjning nedåt 

 något framom midten af den 2:dra ryggfenan. Den är af ljus 

 färg. — Färgen är något mörkare hos de äldre: ofvan grå- 

 brunaktig, nedåt sidorna ljusare, och på buksidan stundom silf- 

 vergrå och stundom silfverhvit. Rygg- och analfeiiorna (i syn- 

 nerhet längre tillbaka) samt stjertfenan med ett mer eller 

 mindre tydligt och temligen bredt svartaktigt band nära ytter- 

 kanten och med denne senare hvitaktig, och l:sta ryggfenan 

 har en svartaktig fläck i bakre kanten. Bröstfenorna gråaktiga 

 och emot spetsen gulaktiga. Bukfenorna hvitaktiga, med röd- 

 aktig anstrykning. Iris har en smal messingsgul ring närmast 

 pupillen. De yngre äro ljusare: ofvan grågulaktige och under 

 hvite. — En fäi-gvarietet, som var beströdd med glese, runde, 

 svarte fläckar, store som större ärter, anföres i Skandinavisk 

 Fauna. 



Uti Annals and Magazine of Natural History, 5:th series, 

 vol, 15, pag. 435 (år 1885) beskrifver IVriNTOsH färgteckningen 

 hos en SVs engelska tura lång unge af denna art. Den ut- 

 märkte sig genom långsgående band eller' streck. Ett oliv- 



