Laken. 147 



IV. Slägtet Lota, G. Cuvier. 18-29 i). 

 (Eégne Aiiim. 2:e édit. T. II, pag. 333. - 1829). 



Kroppen meddmåttigt lånysträcht och täcid med mychet 

 små, icJce spånlild lagda fjäll. UnderMJcen med en sJcäggtöm 

 under hakan. Tänderna alla små och fina och ImrdUht sit- 

 tande, och inga pä gombenen. 2:ne skilda, ryggfenor, af hvilka 

 den l:sta är ml utbildad, samt en analfcna och stjertfenan 

 distinkt. JBnlfenornas strålar O och gälhinnans d:o 7. Appen- 

 dices pyloricce stora och tcmligen talrika. 



Eu till tvenne arter från de nordlige delarne af Gamla 

 och Nya Verlden. En art tillhör vår och Europas samt norra 

 Asiens faunor-). 



1. Lota viilgaris, Jenyns. 



Laken 



l:sta ryggfenan börjar J/os de idvuxne framom eller öfver 

 spetsarne af de tillbakcdagda bröstfenorna. 



] rf. 11 — U; 2 rf. 69—73; af. GG— 70; brf. 19—21; bf. 

 6: stjf. 4 + 85 + 5. 



Gadits Lotu, Linné; Fauna Svec. ed. II:da, pag. 113. — 1761. 



,. „ Palla-S: Zoographia Rosso-Asiatica, T. III, pag. 201. 



— 1831. 



Lotn vidgaris, Jknyns: Manual of British vertebrate Aniinals, pag. 



448. - 1835. 

 „ „ H. Kkoyer: Danmarks Fiske, 2:det Bd. pag. 169. — 1843- 



„ „ W. v. Wright, c. U. Ekström & C. J. Sundevall: 



Skandin:s Fiskar, 8:de haft. pag. 170, 7:de liäft. pl. 42. 



— 1845 & 1842. 



,. „ S. Nilsson: Skand. Fauna, 4;de del. Fiskarna, pag. 580 



— 1855. 



„ „ Heckrl & Kner: Die Slisswasserfische der Östreichi- 



schen Monarchie, pag. 313. — 1858. 



1) Hos Cuvier omfattar detta slägte äfven det föregående. 



2) Den har af GUNTHER och JoRDAN & Gilbert ansetts såsom till 

 arten identisk med N. Amerikas Lota lacustris, men Chr. Lutken (Vid. 

 Meddelels. fra den naturhist. Foren. i Kjöb. 1881, p. 256) har yttrat den 



' åsigten, att dessa arter sannolikt äro skilda, på grund af anstäld jämförelse 

 dem emellan. Hos L. lacustris börjar l:sta ryggfenan bakom spetsen af 

 de tillbakalagda bröstfenorna. 



