Laken. 149 



Munnen är stor, och roimviukelu är bakom ögats framkant och 

 bakre änden af öfverkäksbenet är under dess rnidt. Nosen är 

 bred och dess längd, eller afståndet mellan ögat och nosspetsen, 

 innehålles omkr. 3 '/g ggr i hufvudets d:o. Näsborrarne äro 

 temligen långt åtskilde, och den bakre sitter närmare ögat samt 

 är föga större än den främre, hvilken senare är belägen nära 

 midten af afståndet melhin ögat och nosspetsen, samt är baktill 

 och på sidorna omgifven af en högt uppstående och tillspetsad 

 hudtlik. Ögonen äro små, och deras horisontelie diameter inne- 

 hålles omkr. 7 ggr i hufvudets längd och nära 2 ggr i pannans 

 minsta bredd dem emellan. Locket och underlocket äro baktill 

 afrundade och utan utstående vinkel, ehuru den hud, som sträc- 

 ker sig utom deras bakre kant, här företer spår till en trubbig 

 vinkel. Undre kanten af underlocket är jemnt afrundad. Den 

 af de förenade gälhiunorna under gälnäset bildade gemensamme 

 frie hudfliken är bred, och gälhinnans strålar äro 7, af hvilka 

 den bakerste är bredare än de andre och sabelformig. — Tän- 

 derna äro små och fina, men spetsiga och inåt krökta och ej 

 så synnerligen korta, och bilda breda, kardlika eller nästan 

 sammetslika fält på mellankäksbenen, underkäken och plogbenet, 

 men inga finnas på gombenen. På främre änden af plogbenet 

 bildar tandfältet vinkel framtill i midten, och dess form rättar sig 

 efter den pilform, som denne ände har. Tänderna på svalg- 

 benen äro likadana, ehuru något tjockare på de öfre d:o. — 

 l:sta ryggfenan, som hos de äldre i allmänhet börjar något 

 framom spetsarne af de tillbakalagda bröstfenorna, och hos de 

 unge ungef. midt öfver nämnde spetsar och på ett afstånd från 

 nosspetsen som innehålles nära 3: ne ggr i totallängden, är af 

 samma höjd som 2:dra ryggfenan och af en rhomboidisk form, 

 med öfre kanten afrundad, och har 11 till 14 (vanligen 12 — 13) 

 strålar, af hvilka den förste och siste, som äro mycket smale, 

 icke äro grenige. — 2:dra ryggfenan, som börjar nära intill 

 den l:sta d:o och ungef. öfver anus, samt går något litet längre 

 tillbaka än analfenan och vid slutet är sammanbunden med 

 den ytterste stödjestråleu i stjertfenan, ehuru för öfrigt genom 

 en djup inskärning väl skild från denna, har främsta och ba- 

 kersta hörnet afrundade samt 69 till 73 (vanligen 70 — 72) 

 strålar, af hvilka blott den förste icke är grenig. — Analfenan, 

 som börjar ett litet stycke bakom anus samt har samme form 

 som 2:dra ryggfenan, men är lägre och kortare än denna, har 



