150 • Slägtet Lota. 



66 till 70 (vanligen 57 — GS) strålar, af livilka den förste är 

 mycket liten och de 5 förste icke äro greuige. Denna fena är sam- 

 manbunden med den hud, som betäcker basen af den ytterste 

 undre stödjestrålen i stjertfenan, men är för öfi-igt väl skild 

 från denna fena. — Bröstfenorna äro temligen stora, och deras 

 längd innehålles omkr. 1 '/o ggr i hufvudets d:o. Då de något 

 utbredas, äro de af en bredt oval och baktill något snedt af- 

 rund form. Dei'as sti-ålar äro 19 till 21. — Bulöfenorna^ som 

 äro fastade ett godt stycke framom bröstfenorna, och äro myc- 

 ket kortare än de, äro bredt lancettformiga och hafva 6 strå- 

 lar, af hvilka de 3:ne yttre hafva frie spetsar och den 2:dre är 

 längst, men icke synnerligen starkt förlängd. — Stjertfenan^ 

 hvars längd är ungef. lika med bröstfenans d:o, är starkt af- 

 rundad och har 35 grenige och ofvan 4 och nedan 5 icke gre- 

 nige stödjestrålar. Alla fenorna äro inneslutna i en tjock hud. 

 — Fjällen äro mycket små (de störstas längddiameter 2 — 2' ,, 

 mill.) och i allmänhet af en rundad eller oval form, samt äro 

 mycket tunna cycloidfjäll, och sitta icke spånlikt, utan mer 

 eller mindre glest (pä stjerten såsom vanligt närmast intill 

 hvarandra), inbäddade i den slemmige huden. De äro olikstora, 

 och ytterst små äro blandade med de normala. De hafva myc- 

 ket tätt stående koncentriska, icke perlbandslika strimmor, som 

 i den ytti-e kanten äro ojemua genom små tillspetsade utskott. 

 De betäcka större delen af stjertfenan, och de andra vertikala 

 fenorna vid basen mer eller mindre långt ut, och finnas äfven 

 å yttre sidan af bröstfenornas bas. — Sidolinien är icke full- 

 ständig, och upphör ungef. under början af den bakerste '/;{ 

 eller '/4 ^^f 2:dra ryggfenan, samt är rät och hvitaktig. — 

 Färgen är något vexlande, och är stundom ljusare och stundom 

 mörkare. 1 allmänhet företer den en marmorering af svarte 

 eller svartaktige, stundom till mer eller mindre tydliga band 

 sammanlöpande fläckar pä en gulbrunaktig, eller gulgrönaktig 

 eller ock grågulaktig botten, som på buken är ljusare, gråhvit- 

 aktig, utan mörka fläckar eller med mindre tydlige sådane. 

 Rygg-, anal-, stjert- och bröstfenorna å yttre sidan hafva äfven 

 svartaktige fläckar på en botten, som är något ljusare än krop- 

 pens bottenfärg. På 2:dra ryggfenan, analfenan och stjertfenan 

 bildar den svartaktige färgen vanligen ett mer eller mindre 

 bredt och ojemnt band långs kanten och ä den sist nämnda 

 vid spetsen. Bröstfenorna äro å inre sidan blåaktiga. På bakre 



