152 Sliigtet Lota. 



skotteu långa och starkt divergerande bakåt. Med undantag 

 af dessa egenheter, företer det fasta kraniet inga anmärknings- 

 värda afvikelser från det samma af torsken eller långan. Siispen- 

 sorialapparatens ben öfverensstämma med torskens d:o. Samma 

 förhållande eger rum med pterygopalatinapparatens ben, med 

 undantag deraf, att metapterygoidbenet är kortare i vertikal 

 rigtning. Mellankäks- och öfverkäksbenen öfverensstämma full- 

 komligt med torskens d:o, men underkäksbenen äro något sva- 

 gare och kortare än dennes. Det främsta infraorbitalbeuet är 

 smalare än torskens och har å midten af öfre kanten ett tem- 

 ligen långt utskott, hvarmed det är fästadt till sidosilbenet, 

 hvilket utskott saknas hos torsken, men finnes hos långan. Af 

 gällocksapparateus ben likna locket och underlocket torskens 

 d:o, äfvensom långans, men mellanlocket är smalare och framåt 

 ganska starkt tillspetsadt, och förlocket liknar nästan fullkom- 

 ligt torskens d:o, men har en starkare böjning framåt vid öfre 

 delen, så att denne del bildar en nästan rät vinkel med den 

 nedre d:o på det ställe, der det utskott är beläget, som fäster 

 detta ben till hyomandibularbenet och o. symplecUcum. Tung- 

 bensapparatens ben likna dem hos torsken. — Kotorna äro 58 

 — 62, af hvilka 21 — 22 äro bålkotor. Den l:sta kotans neural- 

 båge är orörligt sammanvuxen med kroppen. — Skulderappara- 

 tens ben likna torskens d:o, med undantag deraf, att posttem- 

 poral benets nedre gren är kortare och knappt af den öfres halfva 

 längd, och scapularfenestrau är mindre samt korpbenet kortare. 

 Bäckenbenen äro något svagare än torskens d:o derigenom, att 

 deras bakre del eller kroppen är smalare och de tunna lameller 

 som hos torsken sammanbinda det yttre och inre utskottet med 

 hvarandra och med kroppen här saknas nästan helt och hållet, 

 och derigenom att dessa ben dessutom i sin helhet äro propor- 

 tionsvis mindre. 



Laken förekommer hos oss i strömmar, floder och insjöar 

 såsom en allmän färskvattensfisk från de sydligaste till de nord- 

 ligaste delarne af landet, d. v. s. öfver hela Sverige, men den 

 lär vara talrikare i östra än vestre delarne af landet. Enligt 

 Lloyd 1) är den emellertid allmän i Wenern äfvensom i Göta- 

 elf. Inom Sverige är den icke inskränkt endast till färskt 

 vatten, utan förekommer äfven i hela vår östre skärgård, åt- 



1) Anteckningar under ett tjuguårigt vistande i Skandinavien, pag. 65. 



