162 Släktet Phycis. 



kotan äro de mycket små, men på de följande äro de stora och 

 ganska breda samt tilltaga i längd bakat. De 2: ne främsta 

 kotorna sakna refben, och på de 3:ue följande, i synnerhet pä 

 4:de kotan, äro dessa ganska tjocka samt äro fastade vid kroppen 

 å kotorna. På de derefter följande bålkotorna äro refbenen allt 

 smalare och smalare bakåt samt äro endast fastade å sidont- 

 skotten i närheten af dessas spetsai-. Kedan på l:sta paret ref- 

 ben uppträda epipleuralben. — Posttemporal benen äro gaftel- 

 formiga, men deras nedre gren är kort och artikulerar med ett 

 starkt utstående utskott å O. opisthoticum. För öfrigt öfver- 

 ensstämraer skulderapparatens ben med torskens. Bäckenbenen 

 äro deremot mycket olika dennes. De äro såsom vanligt fastade 

 vid h varandra, men i en transversel rigtning, så att deras främre 

 sammanstötande ändar äro rigtade inåt och deras bakre utåt, 

 hvarigenom bukfenorna kommit att blifva långt åtskilda. De 

 äro för öfrigt smala och långsträckta och något bredare vid inre 

 änden än å midten, men bredast "vid den yttre d:o, som utgöres 

 af deras kropp, hvarifrån utgår inåt och bakåt ett långt och 

 smalt, nästan trådformigt utskott, och dessa utskott (ett å 

 hvardera sidans bäckenben) äro så långa, att deras inre ändar 

 räcka till hvarandra. De motsvara de bakre inre utskotten å 

 torskens bäckenben, och de delar af här i fråga varande bäcken- 

 ben, som äro rigtade inåt samt sammanstöta, motsvara de främre 

 eller framåt rigtade utskotten hos torsken i). 



Denna art är mycket sällsynt i Kattegat, och har enligt 

 Malm (anf. st.) endast några få ggr erhållits i närheten af 

 Bohusläns skärgård. Ett exemplar blef i slutet af Juni 1851 

 taget utanför Lysekil, ett '2:dra d:o i Noveuiber ISGO 3'/2 "'il 

 vester om Käringön på 50 laranars djup, och ett 8:dje utanför 

 Lysekil under våren IHT-f. — Enligt K. Collett (anf. st.) före- 

 kommer den icke så sällan, ehuru spai'sani, på ett djup af 100 

 till 200 famnar vid Norges södra och vestra kuster, åtminstone 

 upp till Trondlijemsfjoiden, och han antager den för alt vara 

 stationär i näi-heten af Norges vestra kust, fastän i allmänhet 

 blott äldre och större exemplar derstädes erhållas. — För öfrigt 

 förekommer den vid ku^terna af England och Irland, der den 

 dock i allmänhet enligt Fhancis Day tyckes vara sparsam, samt 



1) Skelettets beskatFenliet utvisur, att det tillhört en ung individ, 

 ehuru dess liinad är 540 mill. 



