Fyrtömmade Skärlån^^aii. 179 



af 'J:åvd ryggfeniiii 'j. Den öfrige delen af den rudimentära 

 franslika fenan är för det mesta dold i en djup fåra och har 

 37 till 42 mycket små strålar. — 2:dra ryygfenan, som börjar 

 strax bakom den l:sta d:o och ett stycke framom spetsarne af 

 de tillbakasträckta bröstfenorua, är nästan jemnhög och endast 

 något litet högre baktill, der dess höjd är ungef. lika med af- 

 ståndet mellan nosspetsen och ögats midt samt med 7-2 af bröst- 

 fenans längd, men är lägre än stjei-tens höjd deiiuider. Dess 

 längd är betydligt större än '/o af totallängden. Den har både 

 främre och bakre hörnet afrundade och räknar -tii till 50 strålar. 

 — Analfenan börjar strax bakom auus och slutar obetydligt 

 framom slutet af 'Jidra ryggfenan, samt är liksom denna full- 

 ständigt skild från stjertfenan, ehuru afståndet dem emellan är 

 litet och något mindre än '/s ^.f nosens längd. Den är af samme 

 form som 2:dra ryggfenan, men något lägre och kortare, och 

 räknar 39 till 45 strålar. — Bröstfenorna äro af en elliptisk 

 och baktill afrundad form samt teraligen stora, så att deras 

 längd utgör ungef. -/j af hufvudets d:o, iPiCn de räcka dock 

 icke till anus. De hafva IG till 17 strålar, — Biihfenorna, 

 som äro fastade framom bröstfenorna, äro små, lancettformiga 

 och tillspetsade, och räcka blott ungefär till midten af bröst- 

 fenorna, och deras längd utgör omkr. '-/.j af de senare fenornas 

 d:o. De hafva 5 strålar, af hvilka de 3:ne yttre hafva frie 

 spetsar och den 2:dre är längst, utan att dock vara mycket långt 

 utdragen. — Stjertfenan, hvars längd utgör ungef. V.5 af huf- 

 vu<lets d:o, är temligen lång och smal samt starkt afrundad, och 

 har 21 grenige strålar och ofvan och nedan 3 till 4 icke grenige 

 stödjestrålar. — Alla fenorna äro inneslutna i tjock hud. — 

 Fjällen likna mycket dem af tretömmade skärlångan och' äro 

 mycket små, spånlikt lagda och fast sittande, samt betacka 

 äfven alla fenorna till stor eller större del. På kroppen äro 

 de af en bredt oval eller stundom nästan rhomboidisk form, 

 med tätt stående koncentriska och fint crenulerade strimmor. Hos 

 det största exemplaret äro de största föga mera än 2 mill. långa. 

 De concentriska strimmorna äro äfven här afbrutna genom ett 



1) Denne stråle beskrifves af V. Linné och v. Strussenfelt såsor» 

 emot spetsen kuäformigt böjd framåt och försedd vid böjningen med en 

 lång balat rigtad hulling. Detta är icke normalt, och har ej af oss blif- 

 vit iakttaget hos normala exemplar. 



