182 Släs-tet Onos. 



åen senare genom ett smalare skaft, tvärs öfver hvars ände 

 denne spets är fästad, med 2:ue frie ändar, af hvilka den ene 

 är smal och borstlik och den andre tjockare samt kort och trub- 

 big. Denna missbildning af strålen är troligen tillkommen ge- 

 nom någon lassion. 



Skelettet. Det fasta kraniet är bildadt efter samme typ 

 som torskens, ehuru det företer en del afvikelser från detta. 

 Ledytorna å sidonackbenen, som artikulera med l:sta kotans 

 främre ledutskott, utskjuta lika långt tillbaka som basilarbenet. 

 Öfre nackbenet begränsar upptill nackhålet vid dettas öfre vin- 

 kel, och detta bens vertikala skiflika utskott är stort och sträc- 

 kei' sig längre tillbaka än basihirbenet. Både öfre nackbenets 

 horisontelie del och kraniets öfre sida för öfrigt saknar köl, och 

 kraniets bakre del är något nedtryckt samt jemförelsevis min- 

 dre hög än å torskens kranium. Pannbenen äro, liksom å detta 

 senare, sanimansmälta mellan ögonhålorna och afven baktill. 

 O. epoticuiu har det bakre utskottet, vid livilket den öfre gre- 

 nen af posttemporalbeuet är fästad, ungefär lika långt utstående 

 bakåt, som baki'e utskottet å c. pteroticum, och detta ben har 

 å yttre sidan en tunn vinglik utvidgning. O. opisthotkimi är 

 större än o. prooticuiUy och detta har i främre kanten en öppen, 

 djupt iugåeude bugt. Alisphenoidbenet är litet. Parasphenoid- 

 benet är rakt och af vanlig form. Sidosilbenen hafva sitt yttre 

 eller sidoutskott smalt, och deras bakre utskott är långt och 

 rigtadt rätt bakåt, och dessa utskott (ett å hvartdera benet) 

 ligga intill hvarandra samt äi-o framtill genom en öppning 

 skilda från det underliggande plogbenet. Öfre silbenet är fram- 

 till starkt hoptryckt. Plogbenets främre ände är tjock och 

 trubbigt pilfoimig, och har å sidorna en nedskjutande kant, som 

 framtill omsluter det vinkelformiga smala och med jemförelse- 

 vis få tänder försedda taiidfältet, som blott har ett par rader 

 tänder. Pannbenen äro mellnn ögonhålorna smala och starkt 

 urhålkade, men framom de samma utbredda och der betäckande 

 sidosilbenens sidoutskott. Osm nasalia äro mycket långa och 

 sträcka sig långt framom öfre silbenet, och hafva hvartdera 

 ofvan en långsgående slemkanal, samt äro framtill förenade ge- 

 nom en yttei-st tunn och böjlig benartad skifva, som ligger 

 under deras främre ändar. De tjeua framtill som stöd för 

 de stora öfre skäggtömmarne (nasaltömmarne), samt äro olika 

 dem hos de föregående torskfiskarne. Det främsta infraorbital- 



