190 Slagtft Onos. 



W. Thompsons slägte Couchia^) och sannolikt äfvon för den 

 senares art Couchia minor. Äfvec ligga de till grund för M. 

 v. DiJBENs ocli J. Kokens utförliga och noggranna beskrifning 

 af deras Motella (Couchia) argcnteola-), som dock icke är sy- 

 nonym med MoNTAGu's Gadus argenteolus, hvilken enligt hvad 

 vi ofvan anfört är ungen af Onos niaculatus. Den som först 

 ådagalagt, att desse ungar verkligen äro ungar af Onos mtistela, 

 och således hvarken utgöra något eget slägte eller egen art, är 

 A. W. Malm, dels i förhandlingarne vid de Skandinaviske Ka- 

 turforskarnes ll:te möte i Köpenhamn 1873, pag. 38-1 (tr. 1874} 

 och dels och utförligare i Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 

 495 — 497. Sedermera har detta förhållande äfven blifvit ut- 

 redt af Chr. Lutken i "Videnskab. Meddelelser fra den natur- 

 historiske Förening i Kjöbenhavn" för år 1881, pag. 240-^). 

 Liksom ungarne af de andra arterna utmärka äfven desse sig 

 vid en längd af 8 till 45 mill. från de äldre hufvudsakligen 

 derigenom, att kroppen saknar fjäll eller har dem otydliga, 

 samt är på sidorna och undertill täckt af en tunn, silfverhvit 

 och starkt glänsande ytterhud. De kunna derför knappt skiljas 

 från de andre ungarne genom nägot annat säkert kännemärke 

 än skäggtömmarnes antal. Kroppen är hoptryckt, i synnerhet 

 bakåt, och afsmaluar, sedd från sidan, temligen starkt bakåt 

 från stjertens början till stjertfenan, ehuru den strax framom 

 denna icke är särdeles låg. Största kroppshöjden innehålles 

 omkr. H ggr i totallängden. A hvardera sidan af ryggen, från 

 öfre delen af bröstfenans bas till bort emot stjertfenan, går en 

 temligen utstående kant eller låg rygg, och en likadan förefinnes 

 långs hvardera sidan af analfenans bas. Anus har ungefär 

 samma läge som hos den utbildade fisken. — Hiifvudet, hvars 

 längd innehålles 4 till 5 ggr i totallängden, är något hoptryckt 

 samt med kortare nos än hos den senare, men något vexlande 

 i sin form i. mån af utvecklingen, och denne företer individuella 

 skiljaktigheter, som icke äro bundna vid storleken, men deremot 

 vid utvecklingen af skäggtömmarne. Der desse alla äro tydlige 

 är nosen bredare och icke hoptryckt, samt framtill afrundad. 



1) Nat. History of Ireland, vol. IV, p. 190. 



2) K. Vet Akad:s Handl. för år 1844, p. 96. 



3) Nyligen har G. BROOK i "the Journal of the Linnean öociety of 

 London, Zoology", vol. XVIII, N:o 107, pag. 298 (1885) beskrifvit desse 

 ungars tidigare utveckling. 



