192 Slägtet Onos. 



2:dra ryggfenan. På de större af desse ungar förete bukfenorna 

 i det närmaste samma dimensioner, som hos de äldre samt äro 

 ungef. af samma längd som bröstfenorna och räcka icke till 

 dessas spetsar, men hos de mindre äro de mycket större och 

 räcka icke endast bakom nämnde spetsar, utan t. o. m. bakom 

 början af analfenan. Hos ett ex. af 8 milLs längd iakttog Malm. 

 att bukfenorna räckte till kroppens midt, med frånräkning af 

 stjertfeuan, och hos ett annat af 14 milLs längd iakttog han, 

 att de räckte till roten af S:de strålen i analfenan; och v. Dti- 

 BEN & Koken uppgifva, att hos ex. af 12 — 15 milhs längd buk- 

 fenorna utgöra 74 — ^3 ^f totallängden och räcka långt förbi 

 anus, samt äro, utspända, ungef. så breda som hele kroppens 

 höjd. Hos mindre exemplar äro de vid spetsen och mer eller 

 mindre långt inåt, stundom till deras halfva längd, svarta och 

 deras inre del är ofärgad och klar. På exemplar af 27 milhs 

 längd finnas ännu spår qvar af den svarte färgen vid spetsen, 

 och vi hafva hos dylika exemplar, som legat öfver 40 är i sprit, 

 ännu funnit qvar dessa spär. Den 2:dre strålen är såsom van- 

 ligt den längste, och den så väl som l:ste och 3:dje hafva frie 

 spetsar. Stjertfenan är grundt urringad och med afrundade 

 liöru. — Ingen sidoVmie är märkbar. — Färgen är på öfre 

 sidan af hufvudet och på ryggen, då de äro lefvande, skönt 

 skiftande i grönt och blått, med skarp färggräns långs den å 

 hvardera sidan af ryggen varande kanten. Sidorna och buk- 

 sidan äro silfverhvita och starkt glänsande. Alla fenorna, stun- 

 ilom med undantag af bukfenornas yttre svarte del, ofärgade 

 och vattenklare. Iris är silfverhvit. På sprit bibehåller sig 

 den silfverhvite färgen, men den blågrönaktige på ryggen blir 

 till en början mörkt blåaktig och ljusnar efter längre tids för- 

 lopp, samt lemnar qvar mer eller mindre tydlige svartaktige 

 punkter på en blekt grågulaktig botten. — Enligt R. Gollett ') 

 skola ungarne, då de ernått en längd af 35 mill.^ antaga de 

 äldres drägt och erhålla fjäll, ehuru han medgifver iudividuela, 

 .sannolikt af könet beroende vexlingar i detta afseende. Dessa 

 vexlingar äro betydliga, och vi hafva ofvan' anfört exemplar af 

 40 milhs längd, som ännu äro qvar i ett tidigt Couchia-stadie. 

 Det minsta ex. hos hvilket Collett funnit drägtombytet full- 



1) Meddelels. om Norges Fiske i Aarene 1879-83; Nyt Magaz f. 

 Naturvid. 29:de Bd., pag. 85. 



