19(i Slägtet Raniceps, 



Enligt '"Skaiuliiiaviens Fiskar'" beiiäir,iies den af fiskarena i Bohuslän 

 Matfur, Faddål och Smed, och Hollbekg har äfven namnet Paddål, med 

 den uppgift, att det ursprungligen är Holländskt. I först nämnda arbete 

 äfveiisorn i Skandinavisk Fauna har den fått namnet Paddtorsk, i den se- 

 nare med tillägget svart, hvilket namn dock icke förekommer i folksprå- 

 ket. 1 nämnda fauna uppgifves dessutom att den af fiskarena vid Mar- 

 strand kallas Kolbjörn, samt i Norge vid Glesvär benämnes Urebrosme och 

 å andra ställen Stcnhrosnie, af hvika namn vi hört det förra vid Haugesund 

 och det senare vid Bergen uppgifvas. N. O. Schagekström ') uppgifver. 

 att den af fiskarena vid Öresund kallas Hafpadda, hvilket namn sannolikt 

 beror ]jå en förvexling med Lophius jiiscatorius. Enligt C. CederstköM^; 

 kallas den i trakten af Strömstad Sotkolja, och Konserv. G. Kolthoff har 

 benäget meddelat oss, att den i trakten af L3'sekil i Bohuslän bär namnet 

 Sötare. A. W. Malm (anf. st.") uppgifver, att den i Bohusläns skärgårdar 

 ända ujip till Sydkoster benämnes Hidckolja. 



Bcslr. Den är af obetydlig storlek, och dess totallängd 

 stiger sällan till 1 fot eller 300 mill. och är vanligen 7 till 

 8 tum, dec.m. eller 210 till 240 mill. — Den är af en fram- 

 till tjock och klumpig samt föga långsträckt kroppsform, ehuru 

 kroppen bakåt är starkt afsraalnande och hoptryckt. Största 

 kroppshöjden, som är belägen öfver bukens midt, innehälles föga 

 mera än 5 ggr i totallängden, och störste tjockleken, öfver loc- 

 ken, är ungef. lika med största kroppshöjden. Bakåt afsmalnar 

 den starkt, så att stjerteus höjd strax framom stjertfenan är 

 föga mera än '/s ^f största kroppshöjden, och stjerten är bak- 

 till mycket tunn. Analöppningen är mycket stor och liknar den 

 hos Anarrhichas, samt är belägen under början af 2:dra rygg- 

 fenan, och afståndet mellan nosspetsen och den samma innehålles 

 väl 2'/2 ggr i totallängden, samt är mindre än V2 ^f afståndet 

 mellan nosspetsen och stjertfenans bas. — Hufvudet är mycket 

 stort och bredt (dess längd inneh. 3V2 ggi' i totall. och dess bredd 

 utgör 7ö af dess längd) och något nedplattadt, med öfverkäkeu fram- 

 skjutande framom den undre d:o, och med från sidan sedd trub- 

 big, och ofvanifrån sedd bred och afrundad nos. Denne så väl 

 som pannan och hjessan äro nedplattade, och nosen har ofvan 

 2:ne gropar och pannan midt ät 1 d:o. Under hakan är en 

 liten och tjock men tillspetsad skäggtöm, hvars längd är ungef. 

 lika med '/i ^^ ögats längddiameter. Munnen är stor, och mun- 

 vinkeln är bakom ögat, och afståndet mellan nosspetsen och 

 bakre änden af öfverkäksbenet är väl så stort som '/._, af huf- 



1) Physiogr. Sällsk:9 i Lund Tidskr. 2;dra bäft. 1838, pag. 310. 



2) Öfvers. af K. Vet. Ak:s Förh. 1876, N:o 4, p. 66. 



