Lubbeii. 205 



till 10-2, och deu har främre hörnet afrimdadt och det bakre 

 d:o ti'ubbigt tillspetsadt, samt saDimanhäuger emot basen med 

 stjertfeuan, från hvilkeu den upptill är skild genom en inskär- 

 ning. — Analfenan, som börjar strax bakom aniis, samt är af 

 samme form som ryggfenan, ehuru något lägre och bet^^dligt 

 kortare än deu, samt på samma sätt som deu sammanhänger 

 med stjertfeuan, har 71 till 76 strålar. — Bröstfenorna äro 

 korta och rundadt ovala, och hafva 22 till 23 strålar. Deras längd 

 är något mindre än 72 ^^ hufvudets d:o. och de nå icke till 

 midten af afståndet mellan deras bas och anus. — BuJcfenorna, 

 som äro fastade ett stycke framom bröstfenoruas fästen, samt 

 äro aflångt elliptiska och trubbigt tillspetsade, och uugef. af 

 samma längd som bröstfenorna, ehuru de icke nå till dessas 

 spetsar, hafva 5 strålar, af hvilka de 8:ne yttre hafva korte 

 frie spetsar. — Stjertfcnan är starkt och viggformigt afrundad 

 och kort, så att dess längd är obetydligt större äu bröstfenornas 

 d:o, och å hvardera sidan är den emot basen förenad upptill 

 med ryggfenau och nedtill med analfenan. Deu har 44 strålar, 

 hvilka alla äro grenige, med undantag af de 2:ne nederste, 

 som dock äro ledade. Alla fenorna äro inneslutna i tjock hud. 

 — Fjällen äro mycket små och å kroppen spåulikt lagda, samt 

 betäcka äfven de vertikala fenorna till betydlig del och bröst- 

 fenorna vid basen. De äro betydligt olika dem af de föregå- 

 ende, ehuru såsom de tunna cycloidtjäll. De äro af en elliptisk, 

 å sidokanterne något urbugtad och stundom något böjd form, 

 samt i allmänhet smalare vid den instuckne änden. Nucleus 

 är icke central, utan närmare den uämnde änden. De koncen- 

 triska strimmorna äro tätt stående och icke afbrutna, utan full- 

 ständiga, och från nucleus utgå ytterst fina och talrika och af- 

 brutna eller intermittenta streck. De största fjällen äro 3 mill. 

 långa. — Sidolinien är fullständig, ehuru de bakersta porerna 

 i den samma äro glesa. Den går såsom vanligt i början när- 

 mare ryggkanten, och bildar en svag båge öfver och bakom 

 bröstfenorna, och har en temligen stark krökning nedåt till 

 kroppssidans midt något framom midten af ryggfenan och ungef. 

 öfver början af analfenan, och den är, åtminstone hos de äldre, 

 af en mörk, brunaktig färg. — Färgen är föränderlig, i syn- 

 nerhet efter åldern. De äldre äro i allmänhet af en mer eller 

 mindre mörkt gråbrunaktig färg ofvan och på sidorna, och med 

 hvitaktig buksida. Stundom är färgen ofvan och på sidorna Iju- 



