Tohiskungen. 219 



gränsen, ehuru den öfver allt i jemförelse med följande arten 

 är fåtalig och oftast t. o. m. sällsynt. Enligt C. U. Ekstköm, 

 som å anf. st. tydligen beskrifver denna arten, är den mycket 

 sällsynt i Mörkö skärgård utanför Södermanland. Vid sydöstra 

 kusten af Skåne, i trakten af Cirabrishamn, las den under der 

 pågående tobisfiske under sommaren oftast, och synes der icke 

 vara sällsynt, ehuru C. J. Sundevall i "Skandinaviens Fiskar" 

 uppgifver, att följande arten är väl 10 ggr talrikare än den 

 derstädes. Vid norra Tysklands Östersjökust synes den vara 

 talrikare, emedan Bknecke (aiif. st.) anför, att den under Juli 

 till September i skaror eller stim närmar sig nämnda kust, 

 och blir der fångad i mängd i sä kallade tobisgarn. Enligt 

 N. O. Schagerstköm') är den sällsynt i Öresund i trakten af 

 Landskrona, ehuru den enligt Kröyer (anf. st.) och enligt G. 

 WiNTPiER-) skall vara talrik vid Danmarks kuster. Enligt A. 

 W. Malm (anf. st.) är den mindre allmän i Göteborgs och Bo- 

 husläns skärgårdar, och erhålles derstädes blott tillfälligtvis 

 vid vaddragning. — Enligt R. Collett'') är denna artens geo- 

 grafiska utbredning vid Norges kuster ännu icke med säkei-het 

 känd, och enligt livad denne författare sedermera*) uppgifvit 

 är den -icke med säkerhet funnen norr om Trondhjemsfjorden. 

 Enligt den samme är den allmän vid Noi'ges sydliga kuster 

 på för den passande lokaler, och han har undersökt exemplar 

 tagna i trakten af Bergen. Sjelfve hafva vi tagit den på skal- 

 sandsbotten på 10 — 2U famnars djup vid Haugesund, söder om 

 Bergen. Collett antager, att den icke förekommer vid Norges 

 nordligaste kuster. — För öfrigt är den söder ut utbredd till 

 Englands, Irlands och Frankrikes norra och vestra kuster, ned 

 till Arcachon, och skall enligt Moreau vara talrikare vid den 

 vestra än vid den norra kusten af sist nämnda land. 



Den lär enligt Francis Day och äfven J. Coucn^) i allmän- 

 het hålla sig i något djupare vatten än följande arten,, och den 

 senare förf. uppgifver, att man auträflTat den slukad af fiskar 

 vid inloppet till Engelska Kanalen på 45 famnars djup, men 

 såsom den följande förekommer den företrädesvis eller nästan 



1) Physiogr. Sällsk:s i Lund Tidskr. 2:dra haft. 1838, pag. 31 4. 



2) Naturhist Tidskr. 3:dje Eskke, I2:te Bd p. 35. 



3) Norges Fiske, p. 126. 



4) Meddelels. om Norges Fiske i Aaren 1879—83; Nyt Magaz. f. 

 Naturvid. 29 Bd. (särsk. aftr.) p. 94. 



5) Hist. of the Fishes of the Britisli Islands, vol. 111, pag. 140. 



