'25fi Släo^tet Macrurus. 



hvardera sidan utgår bakåt en rygg, som slutar vid gälsprin- 

 gans öfre vinkel, men ett stycke ofvan denne är ännu en myc- 

 ket låg rygg, som ofvan ögonhålan utgår från den, som går 

 långs sidan af pannan och hjessan, och den går parallel med 

 den förre och slutar ett stycke ofvan dess slut samt just vid 

 sidoliniens början, med hvilken den sammanfaller. Nosens längd 

 är enligt ofvaustående mått lika med densamma af ögonhålan, och 

 nosen skjuter långt framom munnen, så att afståudet mellan denne 

 och nossjjetsen endast är obetydligt mindre än den sist nämnda 

 längden. Munnen är temligeu liten, och munvinkeln är under 

 ögats midt och bakre änden af öfverkäksbenet, som sträcker sig 

 ett godt stycke bakom mellankäksbenet, är framom ögonhålans 

 bakre kant. Underkäken passar in i den öfre d:o och dess 

 främre ände är under ögonhålans främre kant och dess bakre 

 ände under hennes bakre d:o. Haktråden är liten och smal och 

 dess längd är knappt så stor som hälften af ögats läugddia- 

 meter. Näsborrarne hafva sitt läge i en fördjupning strax framom 

 främre orbitalkanten, nära intill hvarandra, och den bakre, som 

 är mera än dubbelt större än den främre, är njurformig. och 

 den senare oval. Ögonen äro m3^cket stora, och deras längd- 

 diameter, som är betydligt större än deras vertikale d:o, är nä- 

 stan lika stor som nosens längd, samt nära 1 V2 §§^' större än 

 pannans minsta bredd dem emellan, och innehållas något mera 

 än 2:ne ggr i hufvudets längd. Förlockets bakre kant är rig- 

 lad något framåt och uppåt och således icke vertikal, och dess 

 nedre bakre hörn så väl som dess undre kant äro afrundade. 

 Underlockets bakre kant är urbugtad, och ofvan denne bilda 

 underlocket och locket en afrundad utstående flik. De båda gälhin- 

 norna bilda en gemensam smal fri flik under gälnäset, och hvar- 

 dera gälhinnans strålar äro 6. Med undantag af läpparne och 

 hakan mellan underkäksgrenarne, är hufvudet tjällbetäckt och 

 med till en del temligen stora fjäll på sidorna. Fjällen äro af 

 irregulier och vexlande form samt alla sträfva och taggiga. En 

 del af dem, som sitta på sidorna af nacken, ofvan postorbital- 

 ryggeu, hafva en långsgående låg rygg, och dessa fjäll i före- 

 ning bilda den låge rygg, som förefinnes mellan den på sidan 

 af hjessan gående ryggen och postorbitalryggen samt sträcker 

 sig till sidoliniens början. — Tänderna äro mycket små och 

 spetsiga och krökta, samt bilda ett temligen bredt, kardlikt 

 band på mellankäksbenen och ett smalt d:o på underkäken. — 



