262 Slägtet Corvph?enoides. 



relsen mellan dessa mått, äv det i sj^nnerhet anmärkningsvärdt, 

 att hos honan nosspetsen icke framskjuter så långt framom 

 munnen som hos hanen, och att den senare har lika stora ögon 

 som den förra, ehuru han är mindre. Kroppsformen är, liksom 

 hos arterna af föregående slägte, särdeles egen, men till följd 

 deraf att hufvudet är jemförelsevis kortare och trubbigare, synes 

 kroppen i sin helhet framtill klumpigare än hos dem, men 

 den utlöper baktill, liksom hos dem, uti en mycket lång och 

 slutligen ytterst smal stjert, utan egentlig stjertfena. Både 

 hufvud och kropp äro ganska starkt hoptryckta, och kroppen 

 är bakåt a stjerten allt mer och mer hoptryckt och tunn, så 

 att deti vid stjertspetsen knappt är 1 mill. tjock. Den aftager 

 från början af l:sta ryggfenan allt jemnt äfven i höjd bakåt, 

 så att stjertspetsens liöjd är föga större än 1 mill. Hos honan 

 aftager kroppen i höjd bakåt bakom analfenans början hastigare 

 än hos hanen, derigenom att främre delen af analfenans bas är 

 starkare uppstigande hos henne äu hos honom. Kroppen är 

 framtill vid ryggkanten tjockare än långs basen af anal fenan, 

 der den är ganska tunn. Mellan nacken och l:sta ryggfenan 

 är ryggen afrundad, men bakom denna fena har den mellan 

 den och 2:dra ryggfenan en grund långsgående fåra, och den 

 främre delen af sist nämnda fena ligger i en fortsättning af 

 denna fåra. Anus är belägen långt fram, något bakom den ver- 

 tikala liuie, som dragés genom l:sta ryggfenans slut. och långt 

 framom samma linie genom 2:dra ryggfenans början, och af- 

 ståndet mellan nosspetsen och anus iunehålles väl 4 V2 S§^ i 

 totallängden — Hufvudet är stort, ehuru temligeu kort, och 

 dess längd innehålles omkr. G ggr i totallängden. Det är vis- 

 serligen tjockt, men dock ganska hoptryckt, så att dess störste 

 tjocklek blott utgör ungef ^/^ af dess största höjd. Sedt från 

 sidan, är det baktill ganska högt och framtill något afsmal- 

 nande samt mycket trubbigt, med nosens öfre profil konvex, 

 med nosspetsen mycket kort, men mera framstående på hanen, 

 och med främre noskanten, mellan nosspetsen och munnen, snedt 

 af huggen eller snedt stupande nedåt och bakåt, samt mera rigtad 

 bakåt på det mindre (hanen) än det större exemplaret. Från nos- 

 spetsen utgå 3:ne trubbige och föga sträfve ryggar, af hvilka 

 en går långs midten af nosens öfre sida och upphör midt öfver 

 ögonen, och af de andre 2:ne går en å hvardera sidan af nosen 

 upptill och böjer sig uppåt ofvan näsborrarne samt förenar sig 



