264 Släcftet Coryphfieiioides. 



nosens längd. Främre, öfre och bakre orbitalkanterne äro nå- 

 got utstående. Lockets och underlockets bakre öfre hörn är 

 spetsvinkligt, och underlockets bakre kant är mycket grundt 

 urbugtad eller nästan rät. Underlocket är litet. Mellanlocket 

 är stort och bredt, ehuru upptill afsmalnande. Förlocket har 

 den bakre kanten något bugtig samt rigtad nedåt och bakåt. 

 Dess nedre bakre hörn samt dess undre kant äro afrundade, 

 men kanten har å det förra spår till krenulering. De båda 

 gälhinnorna äro förenade under det smala gälnäset och hafva 

 en temligen bred gemensam fri hudflik, och hvardera har 6 

 strålar. Hufvudet är fjällbetäckt, med undantag af läpparne 

 och hakan mellan underkäksgrenarne. Fjällen äro hårda och 

 tätt taggiga, med små och korta taggar eller ''taggludd", samt 

 utan spår till köl. De äro i allmänhet rundadt ovala eller 

 ovala och af vexlande storlek. De äro minst på nosen och 

 främre delarne af hufvudet samt på underkäksgrenarne, och störst 

 på kinderna bakom ögonhålorna samt på hjessan och nacken, 

 men dock äfven der mindre än på kroppen bakom hufvudet. — 

 Tänderna äro mycket små, spetsiga och krökta inåt eller bakåt. 

 På mellaukäksbenen bilda de ett smalt kardlikt band af 3 till 

 4 irreguliera rader, och de, som sitta i yttersta raden, äro nå- 

 got större än de andra. På underkäken bilda de vid spetsen 

 3:ne irreguliera rader, der bakom "iaie d:u och sedan blott I 

 rad, och alla äro ungef. lika stora. Tungan är framtill icke 

 fri, och den så väl som gommen saknar tänder. — l:sta ryyy- 

 ftnan, som börjar öfver bröstfenornas fästen och på ett afstånd 

 från nosspetsen, som innehålles omkr. 5 '^ ggi' i totallängden, 

 är hög och tillspetsad, och dess höjd utgör väl -/.j af största 

 kroppshöjden samt är ungef. dubbelt eller stundom mera än 

 dubbelt större än dess längd. Den har 11 strålar, då ej den 

 främste mycket rudimentäre d:o räknas med, och af desse är 

 den främste tjockast och har i främre kanten en köl, som nä- 

 stan från basen är försedd med uppåt riglade sågtänder, hvilka 

 äro längst och skarpast emot strålens spets. Denne stråle är 

 enkel och oledad; de andre äro ledade och grenige, med undan- 

 tag af den siste, som icke är grenig. — ^:dra ryggfenan, som 

 börjar på ett afstånd från den l:sta d:o som är ungefär lika 

 med dennas höjd, är i början mycket låg och ofullständig, med 

 korte och genom ofullständig fenhinna knappt förenade strålar. 

 Dessas antal i hela fenan är underkastadt betydlig vexling och 



