Skolästen, '2()5 



är i allmänhet störst bos de större exeroplaren med fullständig 

 stjert. De efter utseendet tillförlitligaste iakttagelserna antyda 

 en vexling mellan 152 och 170. A det ofvan anförda exem- 

 plaret, med nästan fullständig stjert, eller å hanen, hafva vi 

 räknat 160 strålar, som alla äro ledade, men icke grenige, ehuru 

 klufne i 2:ne sidohälfter. Bakom fenans midt tilltaga strålarne 

 märkbart i längd och äro längst närmare stjertspetsen än mid- 

 ten, och deras längd är der ungef. lika med -/g af nosens d:o. 

 — Analjcnaii, som börjar strax bakom anus, och således ett 

 godt stycke längre fram än början af 2:dra ryggfenan, och slu- 

 tar vid stjertspetsen, är redan i början flera ggr högre än den 

 främre delen af 2:dra ryggfenan, och har hos hanen, så vidt de 

 något skadade strålarne å det af oss undersökta exemplaret ut- 

 visat, sin största höjd något framom och hos honan bakom 

 raidten, ocli är der ungef. dubbelt högre än den bakre högre 

 delen af den 2:dra ryggfenan. Allra bakerst är den lägre än 

 framtill, ehuru äfven der högre än den bakerste delen af den 

 nämnda ryggfenan. Der den är högst är den hos hanen ungef. 

 lika hög som och hos honan betydligt högre än stjerten på 

 samma ställe. Den är betydligt vexlande i anseende till strå- 

 larnes antal, och enligt de efter utseendet tillförlitligaste upp- 

 gifterne vexlar detta antal mellan 14i) och 190. Hos den ofvan 

 anförde hanen hafva vi räknat 168 strålar i denna fena, och 

 troligtvis har den blott haft 4 till 5 flere, då stjerten varit 

 fullständig. Alla äro ledade men icke grenige, ehuru från ba- 

 sen till spetsen klufne i "2:ne sidohälfter. — Hos båda de ofvan 

 nämnda exemplaren äro der vid stjertspetsen uågre strålar, som 

 (såsom stundom händt) skulle kunna betraktas såsom rudimen- 

 tära antydningar till en stjertfena, men som dock tydligen hos 

 båda äro en fortsättning af den 2:dra ryggfenan, Desse strålar 

 äro af lika beskaffenhet med denna fenas strålar. Hos hanen, 

 som har stjertspetsen ytterst smal, äro de ytterst små och en- 

 dast o till 4 till antalet; men hos honan, som har stjert- 

 spetsen högre (7 mill. hög) äro de 8 till 9, ehuru betyd- 

 ligt vexlande i storlek, så att en del äro mera än dubbelt större 

 än de andre, hvilket tydligen utvisar ett patologiskt förhållande '). 



1) Uti "Voyage en Scandinavie" etc. äv ett exemplar afbiUlaJt, af livars 

 stjert ett stort stycke (hela den bakre smalare delen) varit förlorad, men 

 hvars stjertände blifvit läkt och blifvit alldeles omsluten af de här utan 



