286 Slägtet Hippoglossus. 



äro sins emellau lika långa, och af en elliptisk, vid spetsen af- 

 rundad form, och hafva 6 strålai-, som alla äro ledade och, med 

 undantag af de 2:ne ytterste, tvågrenige. — Stjertfcnan, hvars 

 längd, räknad från början af dess ytterste sidokanter, är nägot 

 mindre än hufvudets d:o, är tern ligen stor och i bakre kanten 

 urringad, med spetsiga sidohörn. Den har 15 fullständige och 

 å hvardera sidan 3 till 4 ofullständige strålar. — Fjällen äro 

 mycket små cycloidfjäll, som äro släta och af en oval eller ock 

 elliptisk form, med tätt stående koncentriska strimmor, samt 

 med några glesa radiära sådana, utgående från den närmare 

 intill den frie änden varande nucleus, och med den instuckne 

 ändens kant bugtig. De störstas längd hos ett yngre exemplar 

 är 2 mill. De sträcka sig långt ut på de vertikala fenorna 

 äfvensom på bröstfenorna på den färgade sidan. — Sidolinien 

 är fullständig och bildar en stark båge öfver bröstfenan, men 

 går eljest rät långs midten af kroppssidan. — Färgen är på 

 ögonsidau hos de äldre mörk: svartaktig eller svartaktigt oliv- 

 grön, eller ock svartbrunaktig, och på blindsidau, såsom van- 

 ligt, hvit; och hos de yngre på ögonsidau olivgrönaktig eller 

 olivbrunaktig, med mörkare eller svartaktig marmorering, och 

 hos dem hafva de vertikala fenorna den ytterste kanten merendels 

 gulrödaktig. Någon gång äi-o äfven de äldre på ögonsidau för- 

 sedde med talrike små svarte fläckar på olivgrönaktig .botten. 

 Det huden betäckande slemmet gifver åt den en fernisslik glans. 

 Iris har närmast pupillen en glänsande gulrödaktig ring. 



R. CoLLETT^) omnämner en af Professor Gr. O. Särs från 

 stort djup utanför Christiansund i Norge upptagen unge, som 

 han antager för att sannolikt tillhöra denna art-), och som 

 ännu vid en totallängd af 31 mill. är symmetriskt bildad, med 

 tydlig pigmentering på båda kroppssidorna. Den utmärker sig 

 för öfrigt genom en jemförelsevis säi-deles långsträckt kropps- 

 form, som utan tvifvel antyder, att den ännu en tid skulle 

 hafva bibehållit den symmetriske kroppsformen, och att således 

 hos den det ena ögat vandrar senare öfver till ögonsidau än 

 hos uuffarne af vare andre flundreartade fiskar. 



1) Norges Fiske, pag. 134. 



2) Prof. Sars har haft den godheten att visa oss en af honom öfver 

 denne unge utförd teckning, och vi kunna pä grund deraf intyga, att den 

 tillhör här i fråga varande art. 



