290 Släs^tet Hippoglossus. 



öfra ögats ögonhåla, lika långt fram som detta och ända till 

 det öfre silbenet. Vid bakre delen af tigonhälan ligger det 

 ofvan på det högra, och det bildar större delen af ögonhålans 

 bakre vägg. Bakom ögonhålan är det högra pannbenet ofvan 

 starkt urhålkadt. Detta senare (högra) böjer sig vid bakre 

 delen af ögonhålan starkt ntåt, och bildar i förening med det 

 venstras främre smala utskott och den underliggande bakre 

 delen af det högra sidosilbenet den tjocke båge, som åt höger 

 eller undertill omsluter det öfra ögats ögonhåla. Af suspen- 

 soriets ben är det högra hyomandibularbenet något längre än 

 det venstra, men eljest äro dessa båda ben nästan fullkomligt 

 lika. Deras främste ledknapp, som är urhålkad, liksom de 

 andre d:o, är rundad och sitter på en kort hals, och den mel- 

 lerste d:o är mycket smal och lång. Den, med hvilken locket 

 artikulerar, är större än den främste samt rundadt oval och 

 med mycket kort hals. O. symplccticum är aflångt och nedtill 

 starkt afsmalnande. Quadratbeneu äro hvarandra fullkomligt 

 lika och af vanlig form. Båda gombenen äro deremot hvar- 

 andra betydligt olika, men båda jemförelsevis korta och tjocka. 

 Det venstra är betydligt större än det högra, samt har den 

 främre änden jemförelsevis bredare, och är baktill å inre sidan 

 mindre urhålkadt. Det venstra mesopterygoidbenet är lägre men 

 tjockare än det högra d:o och af en mera långsträckt form än 

 detta, som är nästan rhomboidiskt, då det förra är elliptiskt. 

 Pterygoidbenen äro äfven olika hvarandra. Det venstra är 

 störi-e och tjockare än det högra, men deras form är hos båda 

 i det närmaste likadan och af vanlig beskaflenhet. Det högra 

 är endast något mera böjdt. Metapterygoidbenen äro något 

 olika hvarandra, derigenom att det venstra är något kortare. 

 Mellankäksbenen och deras Ränder äro fullt symmetriska, ocb 

 de förra hafva vanlig byggnad. Vid deras inre ände äro såsom 

 vanligt 2:ne uppstigande utskott, af hviika det yttre, som ar- 

 tikulerar med öfverkäksbenets inre eller främre ände, är lägre 

 samt tjockt och knöllikt, och det inre är högre och tunnare samt 

 tillspetsadt, och vid dessa senare utskotts (ett å hvartdera 

 mellankäksbenet) öfre ändar är baktill det brosk fästadt, som 

 förmedlar artikulationen mellan dem och öfre silbenets nedre 

 knöl. På öfra sidan af mellankäksbenens midt är en skarp 

 kant, men icke någon flik, såsom i allmänhet hos torskfiskarne. 

 Båda öfverkäksbenen äro lika stora och nästan fullt symmetriska- 



