292 Slägtet Hippoglossus. 



och hoptryckta. O. hasihranchiosteyale har formen af eu lie 

 med sitt skaft, med deii skilnad, att dess egg eller tunnaste 

 kant är rigtad utåt och bakåt, så att liens rygg fått sitt 

 läge der eggen eljest är belägen. Detta ben är fullt symme- 

 triskt. — Kotornas antal är 50 — 51, och af dessa äro 16 bål- 

 kotor. Såsom vanligt hos flundrefiskarne, begränsas bålen och 

 bukhålan baktill genom en särdeles stor hsemaltagg å l:sta 

 stjertkotan och ett mycket stort och egendomligt formadt och 

 transformeradt interspinalben ("postabdominalben"), med en 

 framåt rigtad tagg i nedre änden, och beläget vid analfenans 

 början samt med sine bakåt vikte sidokanter omfattande de 

 följande främre normala iuterspinalbenen. l:sta kotan, hvars 

 kropp är kortare än den på de följande kotorna, har orörlig 

 neuralbåge, och den och den 2:dra sakna tydliga sidoutskott. 

 För öfrigt utmärka sig kotorna i allmänhet genom särdeles 

 långe neuraltaggar, och stjertkotorna utmäi-ka sig derjemte ge- 

 nom likadana hsemaltaggar. Då dertill kommer, att iuterspi- 

 nalbenen äfven hafva en ovanlig längd, är denna byggnad i 

 harmoni med och grundläggande för den desse fiskar utmär- 

 kande höge kroppsformen. — Främre extremiteternas ben äro 

 i det allra närmaste symmetriskt bildade. Högra posttemporal- 

 benet är litet bredare än det venstra. Båda äro korta och 

 gaffelformiga eller klykformiga, med den undre grenen mj^cket 

 kort och genom brosk förenad med o. opisthoticum. Båda öfre 

 nyckelbenen äro lika och af vanlig beskaffenhet. Båda nyckel- 

 benen äro äfven i det närmaste lika, men det högra är nedtill 

 litet bredare. Upptill äro båda temligen smala, och der ej så 

 utbredda som hos torskfiskarne. De äro der nästan jemnbreda. 

 Nedtill hafva de den yttre utstående lamellen bred. Scapular- 

 fenestran är helt och hållet omsluten af scapulan. Korpbenet 

 har ett långt och smalt nedskjutande utskott, men detta räcker 

 dock ioke till nyckelbenets nedre ände. Båda nyckelbenen äro 

 nedtill löst förenade. Bäckenbenen äro små, baktill utbredda 

 och framtill smala, tillspetsade och något böjda, samt löst för- 

 enade med nyckelbenen och sins emellan. De hafva baktill i 

 inre hörnet ett temligen långt bakåt rigtadt utskott, som äfven 

 på benens öfre sida vid inre kanten bildar en fri kant och ett 

 litet uppstående utskott eller spets. 



Hälleflundrau förekommer icke i de östre delarne af Öster- 

 sjön eller i närheten af Svenska Östersjökusterna, men hon er- 



