Pifforhvarfven. 



305 



denna fenorn bakre ändar äro icke höjde öfver hlindsidan 

 Bukfenorna äro skilda från anaJfenan samt äro fratntiU fa- 

 stade vid den nedre grenen af hasihrancliiostegalbenet. Ingen 

 analtagg. Fjäll saknas eller ock äro de mycket små och släta. 

 Gälhinnorna äro föga eller knappt förenade under gälnäset, 

 och hvardera gälhinnans strålar äro 7. Skiljeväggen mellan 

 båda gälhålorna är hel. 



Till detta slägte höra 3:iie arter från Europa och N. Ame- 

 rika, och 2:ne af dem tillhöra vår och Europas fauna. De äro i all- 

 mänhet temligen tröge, men rofgirige bottenfiskar. 



Bothus. 

 Os:onsidan , 



beströdd med talrike spetsige ben- 

 knölar eller taggar 1. vwximus, LiNNÉ. 



slät 2. rJiombus, LiNNÉ. 



1. Bothus maximus (Linné). 

 Pigghvarfven eller Buttan. 



Ögonsidan och stundom äfven blindsidan beströdd med tal- 

 rike spetsige benknölar, som, då de finnas på den senare sidan, 

 der äro något mindre. Fjäll saknas. Kroppsformen rundadt 

 oval, och största kroj^jshöjden, idan inberäkning af rygg- och 

 mialfenorna, innehålles omkr. 1-/^ till i Ve ^^^ i totallängden. 

 Hufvudets längd innehålles omkr, 3*/-^ till 3'^l-^ ggr i samma 

 längd, och underkäkens längd är något litet större än V2 ^f 

 hufvudets d:o. 



-72; af. 43—56; brf. 11—12; bf. 6; stjf. 2-f 14 



Rf. 61- 



— 15 + 2. 



Fleuronectes maxim us, 



Lilljeborg, Fiskarne. H, 



Linné: Fauna Svecica, pag. 116. — 1761. 

 C. QUENSEL: Försök att närmare bestämma etc. 

 Arterna af Flmidreslägtet; K. Vetensk. Akad:s 

 nya Handl. T. XXVII, år 1806, pag. 203. — 1806, 

 S. Nilsson: Prodronms Ichthyol. Scandin. pag. 

 58. - 1832. 



C. U. Ekström: Fiskarne i Mörkö Skärgård; Kongl. 

 Vet. Akad:s Handl. 1834, pag. 56. — 1835. 



20 



