306 



81ä£;tet Bothus. 



Bhomhus aculeatus Gottschk; Die seeländischen Pleuronectes-Arten; 



Archiv fiir Naturgeschichte, Ler Jahrg. 2:er BJ. 

 pag. 172. — 1835. 

 „ maximus, fJ. Kröykr: Danmarks Fiske, 2:et Bd. pag. 424. 



- 1843—1845. 

 „• • „ S. Nilsson: Skand. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 



pag. 636. — 1855. 

 „ A. GiJNTHER: Catal, of tlie Fishes in the Brit. 



Mus. vol. IV, pag. 407. — 1862. 

 „ „ A. J. Malmgren: Kritisk öfversigt af Finlands. 



Fisk-fauna, pag. 24. — 1863. 

 „ „ E.. COLLETT: Norges Fiske, pag. 137. — 1875. 



„ „ A, W. Malm: Göteborgs och Bohusläns Fauna, 



pag. 510. — 1877. 

 „ „ R. Collett: Meddelelser om Norges Fiske i Aa- 



rene 1875—78; Vid. Selsk:s i Christiania Forh. 

 1879, N:o 1, pag. 76. — 1879. 

 ,. „ E. MoREAU: Hist. nat. des Poiss. de la France, 



T. III, pag. 338. - 1881. 

 « „ A. J. Mela; Vertebrata Fennica, pag. 305. — 



1882. 

 „ „ Möbius & Heincke: Die Fische der Ostsée, pag. 



89. — 1883. 

 „ Francis Day: The Fishes of Great Britain 



& Ireland, vol. II, pag. 11, pl. 96 — 1880— 

 1884. 

 Bothus „ E. Collett : Meddelels. om Norges Fiske i Aa- 



rene 1879-83; Nyt Magazin for Naturvid. 29 Bd. 

 (särsk. aftr.) pag. 99 — 1884. 

 Linné (anf. st.j uppgifver för den såsom förekommande i Östersjön, 

 den Svenska benämningen Butta, som således redan då var i bruk vid den 

 Svenska stranden af nämnda haf, och sannolikt är af Tyskt ursprung, eme- 

 dan den ännu på plattyska kallas Steinbutt eller Steenhutt. Det först nämnda 

 namnet är ännu i bruk vid våra Östersjökuster. I Eoslagen hafva vi hört 

 den benämnas Botta, och C. J. Sundevall') uppgifver, att den i södre 

 delen af Stockholms skärgård kallas Butta, och enligt G Lindström ^j har 

 den vid Gotland namnet Butta. och enligt S. NlLSSON (anf. st.) har den 

 vid Abekås' fiskläge vid södra kusten af Skåne samma namn. Vid kusten 

 af Siklermanland kallas den enligt C. U. Ekström ^) äfven Stenjiundra. Vid 

 vår vestra kust har den emellertid fått andra benämningar, som troligtvis 

 äro af Danskt ursprung. Vid Öresund och sydligaste delen af Kattegat be- 

 nämnes den vanligen Figyvar (af Danskarnes Piggvarre) eller någon gång 

 Pifvare, och i Bohuslän allmänt Pigghvarf. samt någon gång Pigghvarfvel. 



\) Stockh:s Läns K. Hushålln-.s Sällskaps Handl. 6:te haft. p. 82. 

 2) Gotlands Läns Hushålln. Sällsk:s Årsberättelse 1866, särsk. 

 aftr. p. 24. 



8) K. Vet. Ak:s Handl. 1831, p. 57. 



