310 Släo-tet Bothus. 



kanten af deras bas är ett obetydligt stycke framom auiis. 

 Deras strålar äro till antalet 6, äro temligen långt åtskilde och 

 äro ej af någon synnerlig längd. De bakre å ögonsidans buk- 

 fena sträcka sig ungef. till analfenans början, och de å blind- 

 sidans d:o räcka något litet bakom denna början, men skilnaden 

 i längd mellan bådaderas är obetydlig. Alla strålarne äro le- 

 dade och klufne, men de 2:ne främste äro icke grenige. Buk- 

 fenoi'nas längd från början af deras bas till deras bakre spetsar 

 är något större än underkäkens d:o, och längden af ögonsidans 

 bukfeuas bas är något kortare än längden af samma sidas bröst- 

 fena. — Stjcrffenan är stor, och dess längd utgör ungef. - 3 af 

 hufvudets d:o. Dess bakre kant är konvex eller svagt af rundad, 

 och den har 14 till 15 fullständige och grenige strålar och å 

 hvardera sidan 2:ne icke grenige stödjestrålar. — i^a7? saknas'), 

 men kroppen är öfver allt på ögonsidan, och på blindsidan långs 

 öfre delen af hufvudet och vid basen af främre delen af rygg- 

 fenan samt stundom på hela blindsidan beströdd med talrike 

 tillspetsade benknölar, som äro mindre på blindsidan och äfveu 

 stundom förefinnas emot basen på de längste strålarne i rygg- 

 och analfenorna på ögonsidan, och vanligen på stjertfenans strå- 

 lar på samma sida. Pa kroppen sitta desse knölar ej så tätt 

 som pä hufvudet, men äro större. Huden är för öfrigt mellan 

 knölarue fö]'sedd med små, tätt sittande och iimdade eller ovala, 

 mjuka och skarpt begränsade uppstående ojemnheter, som vid 

 torkning visa sig såsom en antydning till rudimentära fjäll. — 

 SidoJinicn är fullständig och bildar en stark nästan cirkelfor- 

 mig båge öfver bröstfenan, men är för öfrigt rät. — Färgen 

 på ögonsidan är något vexlande; stundom är den mörkare, svart- 

 gråaktig, med svartaktig marmorering på en gråaktig eller grå- 

 gröiiaktig botten; stundom är den der grågulaktig, med mör- 

 kare brunaktig marmorering, som är mindre stark. Blindsidan 

 hvit. Iris med en smal messingsgul ring närmast pupillen. 

 Kanten af rygg-, anal- och stjertfenorna rödaktig, och dessa 

 fenor hafva för öfrigt på ögonsidan samme färg som kroppen. 

 Så är äfven förhållandet med ögonsidans bröst- och bukfenor. 



, 1) Enligt Steindachnee (Sitzungsber. d. matli. luxturwiss Classe d. 

 Kais. Akad. d. Wiss. in Wien, Bd. LVII, l:ste Abth. pag. 714) är den 

 stundom, i synnerliet i sydligare haf, helt och hållet eller ock delvis tjäll- 

 betäckt. 



