Siäthvarfven. 825 



upp till ögat. Denna försening af de nämnda benens utveck- 

 ling står utan tvifvel i samband med det förhållandet, att på 

 den fullt utbildade fisken det högra pannbenet på högra sidan 

 ej går så långt fram som det venstra, och att det högra sido- 

 silbenet fått en starkare utbildning än det venstra. Hos denne 

 unge är det venstra pannbenet, som egentligen bildar mellan- 

 balken mellan båda ögonen, fullständigt och förenadt med det 

 venstra sidosilbenet. Hos en något större unge (af de samme) 

 som är 20 mill. lång och 9 '/o d:o hög, sitter öfra ögat ännu 

 på den öfre urbugtade kanten af hufvudet, men det har redan 

 till större delen kommit öfver på venstra sidan, och dess pupill 

 är rigtad något åt venster, och den främste änden eller spetsen 

 af ryggfenan skjuter fram öfver ungef. den bakerste Vs af ögon- 

 globen. Äfveii på detta exemplar är ännu det högra pannbenet 

 skildt från det högra sidosilbenet, och upptill är afståndet dem 

 emellan ungef. lika stort som ögats längddiameter, men nedtill 

 är det något litet mindre, emedan sidosilbenets nedre bakre 

 spets är något mera utdragen bakåt under den främre delen af 

 det nämnda ögat. Det högra pannbenets främre kant är ojemnt 

 afrundad, och den hud, som här betäcker hufvudets högi'a sida, 

 äfvensom de under den varande hinnorna synas vara tjockare 

 och mindre genomsigtiga, och betäcka ögonglobens högra sida 

 helt och hållet. Ett stycke under ögat synes en långs hufvu- 

 dets midtellinie gående benstaf, hvilken utgöres af parasphe- 

 noidbenet och plogbenet. Hos en unge från Bohuslän, hvars 

 totallängd är 24 mill. och största kroppshöjd 11 '/•> d:o, har 

 ögat kommit öfver på venstra sidan, och den har pupillen starkt 

 rigtad åt venster, ehuru ögats öfre del synes genom väfnaderna 

 från högra sidan. Den främre änden af ryggfenan sträcker sig 

 fram ungef. till midten af ögat. Den mörke pigmenteringen 

 på den högra eller blindsidan har blifvit glesare och pigment- 

 fläckarne mindre. Hos detta exemplar går det högra sidosil- 

 benets bakre kontur icke vertikal, utan något sned uppifrån 

 nedåt och bakåt, och dess nedre bakre spets är utdragen till en 

 smal benstaf, som går höger om det öfra eller öfverflyttade 

 ögats nedre kant tillbaka ända till det högra pannbenets främre 

 trubbvinklige kant, med hvilken denne staf ännu är blott 

 rörligt förenad. Här först hafva vi således början till den 

 store» och tjocke vägg, som hos den fullbildade fisken upptill 

 omsluter det öfra ögats ögonhåla, och som, såsom redan blifvit 



