34:0 Släo;tet Zeugopterus. 



hvaraf 15 — 16 i dess båge, och i en snedt vertikal rad öfver 

 slutet af denne båge äro omkr. 37 till 38 d:o mellan rygg- 

 och analfenorna. JDe äro tunna och temligen fast sittande, trans- 

 formerade cycloidfjäll, eller om man så vill ctenoidfjäll, med 

 tätt stående koncentriska strimmor och mer eller mindre tal- 

 rika radiära fåror å den iustuckue delen, med kärnan nära den 

 frie änden och med mer eller mindre talrike (stundom 20 — 30) 

 och ganska store taggar i den frie kanten. Deras form är vex- 

 lande: å kroppssidorna äro de stundom rundadt ovala och stun- 

 dom rundadt rhomboidiska, med den frie änden trubbvinklig 

 och med den instuckne d:o vanligen afrundad. På de, som äro 

 rundadt eller bredt ovala, äro sidokanterne ofta temligen räte 

 och parallele. De äro föga mindre på blindsidan än på ögon- 

 sidan, men på den förra vanligen mera närmande sig den ovale 

 formen och med ett mindre antal (10 — 20) taggar i den frie 

 kanten. Hos ett 117 mill. långt exemplar är de störstes dia- 

 meter 2 mill. och hos ett 77 mill. långt d:o ej fullt så stor. 

 De betäcka hela kroppen och sträcka sig på ögonsidan långt ut 

 på de vertikala fenorna och äfven något ut på bröst- och buk- 

 fenorna, men på blindsidan endast på stjertfenan närmare ba- 

 sen. — Sidolinien bildar öfver bröstfenan en liten ej syn- 

 nerligen stark båge, som slutar vid början af den bakerste ^3 af 

 dennas längd, och går derefter rät långs ryggraden till stjert- 

 fenan. — Färgen är på ögonsidan gulbrunaktig, med talrike 

 mörkbrune tvärstälde molnfläckar utmed rygg- och bukkanterne. 

 En större, nästan bandformig, något tydligare tvärgående fläck 

 går öfver sidolinien vid slutet af l:ste V3 af kroppslängden 

 och en otydlig d:o vid slutet af den 2:dre ^/g af d:o. Desse 

 fläckar utgöra lemningar af 8 breda tvärband, nemligen det 

 l:sta framom ögonen, det 2:dra öfver locket, det 3:dje öfver 

 slutet af sidolioiens båge, det 4:de, 5:te och 6:te längre bakåt, 

 det 7:de, tydligt och helt, öfver stjerten vid rj-gg- och anal- 

 fenornas slut, och det 8:de öfver stjertfenans bas. Fenstrålarne 

 äro fläckige. (Hufvudsakl. efter "Skand:s Fiskar"). Iris är 

 mörk, med en mycket smal ljus ring närmast pupillen. Blind- 

 sidau är .hvit. Färgen på ögonsidan är för öfrigt något vex- 

 lande med hänsyn till de mörke molnfläckarne. 



Småhvarfven är en hos oss m3^cket sällsynt fisk, och har 

 här nästan endast erhållits i mynningen af Gullmarfjärden i 

 Bohuslänske skärgården, i trakten af Fiskebäckskil. Sedan de 



