Glashvarfveu. 347 



fält, då deremot de å blindsidan äro utan taggar. Alla äro 

 tunna transformerade cycloidfjäll eller, om man så vill,ctenoidfjäll, 

 af en irreguliert rundad eller rundadt oval, eller ock rundadt 

 rhomboidisk eller oval form, med mycket tätt stående koncen- 

 triska strimmor ocli med ganska talrika radiära d:o å den in- 

 stuckne änden. Kärnan är stundom central och stundom be- 

 lägen nära den frie änden. Den instuckne ändens kant är vanligen 

 ojemn och bugtig, och den frie änden är afrundad eller ock 

 trubbvinklig. Den störste diametern å blindsidans störste fjäll 

 är 3V2 ^ill- och å dem är kärnan oftare stor och central. 

 Deras frie ändes kant är slät och saknar helt och hållet spår 

 till taggar. På ögonsidan sträcka sig fjällen långt ut emot 

 spetsarne af de vertikala fenornas strålar, blott med undantag 

 af de allra främste strålarne i rygg- och analfenorna, och de 

 sträcka sig äfven å denna sida ett godt stycke ut på bröstfeuans 

 strålar. På blindsidan äro de utbredda långt ut på stjertfenan, 

 men saknas å en betydlig del framtill å rygg- och analfenorna 

 äfvensom å bröstfenau. — SidoUnien bildar en stark och jemn 

 båge öfver bröstfenan och går derefter rät långs ryggraden till 

 stjertfenan. — Färgen på ögonsidan är ljust gulbrunaktig eller 

 ock grågulaktig, i friskt tillstånd med ett svagt violett skim- 

 mer, och med någre mer eller mindre tydlige mörkare skugg- 

 ningar eller molnfläckar. Fenorna äro något ljusare. Iris är 

 guldgul närmast pupillen. Fisken är dessutom så genomsigtig, 

 att man, då den hålles emot dagen, tydligen kan se både ben 

 och inelfvor. (Hufvudsakl. v. Duben & Koken). Blindsidan 

 är hvit. Färgen företer för öfrigt någon vexling. Malm anför 

 derom : Kroppens venstra sida är öfver allt Ijusrödaktigt lergrå, 

 med 9 svartaktige skuggningar på ryggfenan och 6 på anal- 

 fenan, af hvilka de bakre äro mörkast. Stjertfenan har ett par 

 dylike vid slutet af förste tredjedelen och tre öfver hvarandra 

 på midten af dess längd, hvilka båda serier bilda ett slags tvär- 

 band. Här och der pä kroppen, i synnerhet bakom midten, 

 äro svartaktige raeleriugar, uppkomna derigeuom att fjällen på 

 sådana ställen hafva brunsvarte bakre kanter. Bröstfenan har 

 samme grundfärg som kroppen, utom siste strålen, som är hvit 

 och opaliserande. 



Glashvarfveu tillhör icke Sveriges Fauna, men den har en- 

 ligt Malm (anf. st.) en gång. d. 20 April 1868, blifvit tagen 

 med vad. vid Skagen på 6 — 7 famnars djup, och det synes der- 



