350 Släglet Zeujjopterus. 



under rjggfenans slut och på samma sätt som den in på blindsidan. Dess 

 strålars antal är 61—68. — Bröstfenan på ögonsidan, som har 12 strålar, 

 är lång, med längden utgörande nära V3 a.f hufvudets d:o, och snedt till- 

 spetsad, därigenom att de öfre strålarne äro längst. Blindsidans bröstfena 

 är mycket kortare och har blott 10 strålar. — Bukfenorna äro icke för- 

 enade med analfenan, och hvardera har 6 strålar. — Stjertfenan är tem- 

 ligen kort och rundad, och hav 16 strålar. — Fjällen äro små och äro 

 taggiga vid den bakre frie änden både på ögonsidan och på blindsidan, 

 ehuru med starkare och färre (3 — 6) taggar på den förra. De betäcka 

 hufvudet och kroppen samt äfven i mer eller mindre grad fenstrålarne. — 

 Sidolinien bildar en stark, nästan halfcirkelformig båge öfver bröstfenan, 

 och är för öfrigt rät. — Färgen på ögonsidan är rödbrunaktig eller grå- 

 bvunaktig, med store irreguliere, rundade, mörke fläckar, af hvilka en, som 

 är särdeles t^^dlig, är belägen vid början af deu siste ',3 af sidoliniens räte 

 afdelning. Blindsidan är hvit. 



Denna art har ännu icke anträffats vid vår Skandinaviska nord, men 

 då den ternligen många gånger erhållits vid England, t. o. m. så nordligt 

 som vid' Shetlands Garna, är det icke omöjligt, att den i likliet med många 

 andra sj^dliga arter här kan komma att anträffas, och derför hafva vi an- 

 sett oss böra fästa uppmärksamheten på den samma. Dessutom förekom- 

 mer den äfven vid norra kusten af Frankrike och i Medelhafvet, men den 

 är öfver allt sällsynt. 



Underslägtet Zeagopterus, Gottsche s. strict. 



Tänder förefinnas på främre änden af plogbenet. Fjällen äro små, 

 och de på ögonsidan äro taggiga i bakre kanten, men de på blindsidan 

 äro släta. Bygg- och analfenorna äro vid bakre ändarne böjda öfver på 

 blindsidan, och bukfenorna äro förenade med analfenan. Appendices py- 

 loricae saknas. 



Detta underslägte omfattar blott 1 art, som är Europeisk. 



8. Zeugopterus puuctatus (Bloch). 



Berghvarfven. 



Kroppsformen oval och framtill trubhvinkligt a/rundad, 

 och största hroppshöjden innehålles föga mera än 2:ne ggr i 

 totallängden. Munspringan är nästan vertikal. O/ra ögat är 

 nästan midt öfver det nedra, och ryggfenan börjar vid öfver- 

 käJcshenets bakre kant. Bukfenornas främre kant stöter intill 

 underkäksgrenarnes bakre undre hörn. 



