Röcispättaii. 361 



5 V2 kilogram. Med tVåni-äkning af rygg- och aualfenoriia samt 

 af stjerten bakom dessa, är deii af en oval, framtill temligeu 

 starkt tillspetsad form. För öfrigt är dess form underkastad 

 några vexlingar, med hänseende till bredd och tjocklek m. m. 

 hufvudsakligen efter åldern, men äfven efter lokalen och indi- 

 viduelt, De äldre och större äro i allmänhet något bredare och 

 fylligare, ehuru man stundom äfven bland dem träffar exem- 

 plar, som äro mera långsträckta, och de i Östersjön äro i all- 

 mänhet mindre, magrare och tunnare än de i vesterhafvet. Hos 

 större exemplar hafva vi iakttagit, att största kroppshöjden, 

 med frånräkuing af rygg- och aualfenorna, ofta blott inne- 

 hålles 2 Yl ggi" i totallängden. Deremot hos mindre och yngre 

 exemplar innehålles den ungef. 272 ggi' i (ien senare. Störste 

 tjockleken utgör ungef. Vs öller något mindre del af den största 

 kroppshöjden, och är hos de större belägen ett stycke bakom 

 hufvudet, då den deremot hos de mindre vanligen är belägen 

 öfver locken eller förlocken. Stjertens höjd vid slutet af rygg- 

 och aualfenorna innehålles omkr. 5 eller mellan 5 och G ggr i 

 största kroppshöjden, och afståndet mellan rygg- och aualfenorna 

 samt stjertfeuan är stundom lika med och stundom mindre än 

 den nämnda höjden af stjerten. Anns har sitt läge ä buk- 

 kanten, dock något litet mera in på bliudsidan, samt under 

 ögonsidans bröstfeuas fäste, och afståndet mellan den och spetsen 

 af underkäken är betydligt större än hufvudets längd. — Huf- 

 vudtt är af medelmåttig storlek, och dess längd innehålles mel- 

 lan 4 och 5 ggr (hos stora exemplar hafva vi stundom funnit 

 den innehållas 41/. till 474 ggi", och hos yngre och mindre d:o 

 4V3 — 4V2 ggO i totallängden. Det är framtill snedt tillspet- 

 sadt, med den öfre profilen framom ryggfenan konkav och der- 

 efter framtill något stupande, och med den undre d:o starkare 

 uppstigande. Munnen är liten, med temligeu tjocke läppar och 

 med munspringan starkt uppstigande, med munvinkeln något 

 framom nedra ögat och med bakre änden af öfverkäksbenet nå- 

 got bakom nämnda ögas framkant, samt med underkäkens spets 

 framskjutande framom öfverkäken. Under hakvinkeln är en 

 obetydlig knöl. Längden å ögonsidan af underkäken, som räc- 

 ker tillbaka midt under nedra ögat, är ungef. lika med Vs at' 

 hufvudets d:o. Näsborrarne på ögonsidan, af hvilka den främre 

 är snedt tubformad, sitta nära hvarandra och närmare nedra 



