390 Slägtet Pleuronectes. 



öfver det öfm ögat ocli slutar temligen uära stjertfenan, så att 

 afståndet dem emellan blott utgör ungef. •/._, eller något mera 

 af det öfra ögats läugddiameter. Den är jemnt och småningom 

 afrundad, och höjer sig långsamt samt har sin största höjd, som 

 är jemförelsevis större hos de yngre och som är något mindre 

 än '/-i af hufvudets längd samt jemförelsevis länge (vid omkr. 

 20 strålar) bibehålies, föga bakom sin midt. Antalet af dess 

 strålar vexlar mellan 95 och 117 (vanligen omkr. 105 till 110), 

 och strålarne äro inneslutne i en tjock hud men hafva de yt- 

 terste spetsarne frie. De äro ledade och icke greiiige, med un- 

 dantag af omkr. de 5 bakerste (den siste undantagen), hvilka 

 vi funnit vid spetsen tydligen tvågrenige '). — Änalfoian bör- 

 jar ett litet stycke bakom anus, och framom den eller vid dess 

 början är en tydlig analtagg. Den slutar midt under rygg- 

 fenans slut och är af samma byggnad som den, och dess största 

 höjd, som är belägen framom dess midt och under den samma 

 af ryggfenan, är ungef. lika med denna. Antalet af dess strå- 

 lar vexlar mellan 80 och 102 (vanligen 90 till 98), och af desse 

 hafva vi funnit hos äldre exemplar de 7 till 8 bakerste, med 

 undantag af den allra siste, vid spetsen vara tvågrenige-). då 

 deremot hos något yngre ingen varit grenig. — B röstfenan å 

 ögonsidan, som är af en elliptisk, snedt tillspetsad form, och 

 hvars längd i>tundom är ungef. lika med och stundom något 

 störie än ^2 '^^ hufvudets (l:o, har 10 till 12 strålar. Blind- 

 sidans bröstfena, som är mera reguliert tillspetsad, och hvars 

 längd utgör omkr. -/.j eller något mera af ögonsidaus d:o, har 

 ungef. samma antal strålar som den. — BuJcfcnan å ögonsidan, 

 som vanligen är något längre än blindsidans d:o och i'äcker 

 ungef. till aualfenan, och hvars längd stundom utgör -/s af 

 ögonsidans bröstfenas d:o och stundom är något mindre, har 

 liksom blindsidans bukfena (> strålar. — Stjertfenan, hvars 

 längd stundom (hos yngre) är ungef. lika med hufvudets d:o 

 och stundom (hos äldre) är något mindre, är baktill i midten 

 vinkligt eller nästan viggformigt utstående, så att dess bakre 

 kant i midten bildar en utstående spetsig eller ock rät vinkel, 



1) KroYEK uppgifver, att haii pa de 9 till 10 siste stiälarae fmaiit 

 spar till "kl3'fning" eller greiiighet vid spetsarne. 



2) KrOykr uppgifver, att han funnit de 12 till 13 siste strålarne 

 tvågrenige ("klöftede") vid spetsen. 



