Mareflundrau. 893 



gift af Konseiv. G. Kolthoff hafva några få exemplar tagits i 

 trakten af Gåsö i nämnde skärgård. Malm anför i den cite- 

 rade faunan, att de flesta exemplar, som torgföras i Göteborg, 

 blifvit fångade i trakten af Skagen å Jutland, der den icke 

 lär vara sällsynt. — Enligt R. Collett (anf. st.) är den ut- 

 bredd vid alla Norges hafskuster ända upp till den Ryske gränsen, 

 och ehuru den i allmänhet eljest är fåtalig, har han funnit den 

 temligen talrik i Christianiafjorden, der den under alla årstider 

 fångas i icke obetydligt antal. Han hade en gång tillfälle att 

 iakttaga 21 exemplar, som alla hade blifvit tagna i ett enda 

 notvarp vid Holmestrand, och på fisktorget i Christiauia såg 

 han en dag omkr. 4:0 exemplar, som då alla hade blifvit fån- 

 gade i Bundefjorden utanför Christiania. Vid Christiansund 

 har G. O. Saks med bottenskrapa tagit ungar, som således ut- 

 visa, att den ynglar.vid Norge. — Vester ut förekommer den 

 enligt Gaimakd (anf. st.) vid Island, och enligt Joi;dan & Gil- 

 BEKT (anf. st.) vid nordöstra kusten af N. Amerika, der den 

 norr ut är talrik ftå större djup; och söder ut förekommer den 

 vid kusterna af England och Irland, der den dock i allmänhet 

 är fåtalig, samt vid norra och vestra kusterna af Frankrike, 

 ned till Arcachon, vid hvilket senare land den är mycket 

 sällsynt. 



Om dess lefuadssätt känner man intet annat än, att den 

 söker dels sandig och dels af sandblaudad dy bestående botten, 

 och att den, då den förekommer på lokaler, som hafva ett nord- 

 ligare läge, hos oss liksom vid N. Amerika, söker större djup. 

 Under den Norska Nordhavs-Expeditionen erhölls ett exemplar 

 vid inloppet till Vestfjorden i Lofoten på 150 famnars djup och 

 ett d:o i Tanatjorden i Östfinmarken på 127 famnars d:o. Vid 

 England är den enligt Francis Day under somliga år mycket 

 talrikare än eljest. Den lefver af kräftdjur och Echinodermer 

 och sannolikt af diverse andra evertebrerade hafsdjur, som hålla 

 sig vid bottnen. Enligt Kröyek, Nilsson och Malm leker den 

 sannolikt i Juli och Augusti. Den sist nämnde författaren an- 

 ser den för "den mest välsmakande" af alla våra Pleuronectider. 

 Den fångas vanligen i flundregarn eller slätte- eller skäddegarn 

 tillsamman med rödspättor och andra flundror, och är i all- 

 mänhet ej så värderad som rödspättan. Dertill bidrager den 

 omständigheten att den är tunn och fösfa köttrik. 



