408 Slägtet Pleuronectes. 



reriug och punktering, och hos mycket unga ex. hafva vi iakt- 

 tagit ögonsidan vara brokig af ljust grågult och brunt. Stundom 

 är färgen å ögonsidan hos äldre temligen enfärgadt grågrön- 

 aktig eller gulbrunaktig, eller ock rödbrunaktig med fin och tät 

 mörkare brun punktering, och med den främste delen af rygg- 

 och analfenorna och bakre kanten af locket och underlocket och 

 spetsen af ögonsidans bröstfena gulröda. Sällan går ögonsidans 

 färg till någon liten del öfver på blindsidan. 



Enligt E. CoLLETT (anf. st.) skilja sig ungarne från dem 

 af Fl. platessa, med hvilka de hafva någon likhet i färgteck- 

 ningen, dels genom sidolinien (förmodligen något mera böjd 

 öfver bröstfenan), dels genom en mera långsträckt kroppsform, 

 dels genom saknaden af tydlige regelmässigt stälde fläckar långs 

 rygg- och analfenorna samt dels genom en längre bröstfena^ 

 hvilken är icke obetydligt längre än bukfenorna. A en 42 

 mill. lång unge var hufvudet 9 mill. långt, och å en 34 mill. 

 !ång d:o var det 7 mill. d:o. Båda hade fullt utbildad fjäll- 

 betäckning. Stjertfenan hade tydliga tvärband, och fläckarne 

 på kroppen voro otydligt begränsade och icke regelmässigt stälde, 

 samt aflånge. Bottenfärgen var gråhvit, med rödaktig anstryk- 

 ning, och tätt beströdd med svartbrune punkter. Det större 

 exemplaret saknade nästan helt och hållet fläckar på den fär- 

 gade sidan. 



Bergskäddan har, sä vidt kändt är, icke anträftats vid nå- 

 gon Svensk kust inom Östersjön, men den lär enligt Kröyer 

 samt MöBius & Hetn-cke (anf. st.) under en lång följd af år 

 hafva ett par gånger erhållits i sydvestra delen af nämnda haf 

 i närheten af Kiel och Eckernförde. Enligt N. O. Schager- 

 ^TKö.M ') är den emellertid ej sällsynt i Öresund i trakten af 

 Landskrona, der den torde hafva sin sydlige gräns vid öu Hven, 

 emedan den icke af C. P. åstrum blifvit anträftad vid Lomma 

 i sydlige delen af nämnda sund. I sydligaste delen af Katte- 

 gat, vid Kullen i Skåne fångas den enligt Skand. Fauna alla 

 årstider i så kallade slättegarn, dock icke i mycket stort antal. 

 Stundom kan en fiskarebåt på en gång erhålla ett tjog och 

 stundom 1 till 2 stycken, men stundom ingen. Enligt "Skan- 

 dinaviens Fiskar", så väl som Göteborgs och Bohusläns Fauna 

 är den i Göteborgs och Bohusläns skärgårdar mindre allmän^ 



1) Physiogr. Sällsk:s i Lund Tidskr. 2: dra haft. 1838, p. 310. 



