41 (i Slägtet Solea. 



IV. Slägtet Solea. Quensel. 1800. 



(Koiigl. Vetenskaps Acadeaiiens nya Handlingar, Tom. XXVll, tVn- ar 

 1806, pag. 229. — 1806). 



Munnen är liten, med Italfniånformig, i Imfvudets iindre 

 brädd och mer eller mindre långt halcom nosspetsen inshuren 

 och å hlindsidan något vriden munspringa, och med hälxCirne 

 på nämnda sida mera idbildade och endast der tandheväpnode, 

 med små TiardJiht sittande tänder. Inga tänder på ploejhenet 

 eller gombenen. Högra sidan är ögonsida^ och det öfra ögat 

 sitter längre fram än det nedra. Ryggfenan börjar framom 

 Öfra ögat, och den och anedfenan äro distinJda från stjert- 

 fenan. Ingen analtagg. Fjällen äro små och taggbärande. 

 Gälhinnorna äro förenade under gälnäset, och hvardera har 

 7 strålar. Appendices pyloricce saknas. 



Detta slägte omfattar enligt GIjnthek^) nära 40 kända 

 arter, och representanter för det samma förekomma i alla tem- 

 pererade och tropiska zoner, med undantag af de södre delarne 

 i den södra tempererade zonen, hvarest slägtet saknas. Några 

 ingå eller vistas i färskt vatten. De föredraga i allmänhet 

 sandig och grusig botten, och äro icke djupvattensfiskar. 9 

 arter tillliöra Enropas och 4 d:o Englands fauna, men hittills 

 har blott 1 blifvit anträffad vid vår Skandinaviska nord. 



1. Solea vulgaris, Qcensel. 



Tungan eller Sålan. 



Båda näsborrarne på blindsidan små, ehuru den främre 

 är något större och tydligare tubformad, men denne senare 

 har ingen krans af papiUcr vid tubens mynning. Bröstfenorna 

 å båda sidor väl täbiJdade, och mumien är belägen ett godt 

 stycke bakom nosspetsen. Den bakre näsborren å blindsidan 

 sitter långt bakom och något högre än den främre. 



Kf. 72—87; af. 60— 78; brf. 8—9; bf. 5; stjf. 3 + 14 + 8. 



1) Introduction to tlie Study of Fishes, p. 558. 



