Tungan eller Sålan. 421 



87 (vanligen 74 till 80) strålar, som alla äro mer eller mindre 

 grenige och med sine bakåt böjde spetsar räcka något litet 

 utom fenhinnan. — Analfenan, som börjar vid anus och un- 

 der basen af bröstfenorna och slutar under ryggfenans slut, är 

 af samme byggnad och höjd som denna, och har sin största 

 höjd ungef. midt emot dennas d:o och hos honan föga bakom 

 den första ^/^ af dess längd och hos hanen ungef. vid slutet af 

 den förste ^^3 af den samma. Den har fiO till 73 (vanligen 

 (iO till (i()) strålar, som alla äro mer eller mindre grenige. — 

 Bröstfenorna äro små och något större hos hanen än hos ho- 

 nan, och ögonsidans bröstfena vanligen något litet större än 

 blindsidaus. Hos hanen utgör ögonsidans bröstfenas längd un- 

 gef. ^/i2 och hos honan något mindre än 1/3 af hufvudets längd. 

 Båda äro hos honan af en oval form och hos hanen är ögon- 

 sidans af en elliptisk, trubbigt tillspetsad form, och blindsidans 

 oval. Deras strålar äro 8 till 9, som vanligen, med undantag 

 af den ytterste å h vardera sidan, äro tvågrenige. — BuJcfenorna 

 äro ännu mindre, men räcka dock något bakom analfenaus bör- 

 jan, samt äro fastade något framom bröstfenornas fästen. De 

 äro båda af ungefär samma längd, hvilken hos honan är endast 

 obetydligt mindre än ögonsidans bröstfenas d:o och hos hanen 

 utgör ungef. ^4 ^f den samma. De hafva i allmänhet 5 strå- 

 lar, som alla äro tvågrenige. — Stjertfenan är liten och af- 

 rundad, och dess längd utgör ungef. -/s ^f hufvudets d:o. Den 

 har 14 grenige strålar och ä hvardera sidan 3:ne icke grenige 

 stödjestrålar. — FjäUen äro små, men dock icke mycket små 

 ctenoidtjäll, samt betäcka kroppen, spånlikt lagda, å båda sidor 

 och sträcka sig å båda dessa äfven långt ut på fenornas strå- 

 lar. De äro fast sittande och temligen fasta och styfva, samt 

 på båda sidor af kroppen äfvensom på hufvudet af en mer eller 

 mindre aflång, nästan rektangulär form, med den bakre frie 

 änden, som å yttre sidan har ett taggigt fält, med de störste 

 taggarne vid kanten, något afrundad och med den främre in- 

 stuckne änden stundom konvex, stundom tvär och stundom ur- 

 bugtad. De, som sitta på fenstvålarne, äro tillspetsade vid den 

 frie änden, och af en långsträckt triangulär form. A ett 357 

 mill. långt exemplar äro de största å ögonsidan på stjerten un- 

 gef. 4 mill. långa och 2 mill. breda, och de på blindsidan äro 

 föga mindre. A en del sitter kärnan nära den bakre änden och 

 å andra längre derifrån, och alla hafva dels något glesare kon- 



