Tuiifjan eller Sålaii. 4^29 



till 7 bakersta äro försedda uudertill med hsemalbågar, utlö- 

 pande i hsemaltaggar. Den l:sta kotans neuralbåge är orörligt 

 fästad, och de 4 första kotornas neuraltaggar äro trubbspetsige. 

 Bålkotoruas sidoutskott äro å de främsta icke och å de följande 

 föga utbildade. Eefbenen äro små och rudimentära. Eyggfe- 

 nans l:sta interspinalben är. liksom det samma i analfeuan, 

 transformeradt samt större än de följande, jemnsmalt, något 

 bågformigt böjdt uppåt och trubbigt vid båda ändarne. Det 

 ligger öfver det öfra ögat. Analfenans 1 :sta transformerade in- 

 terspinalben, eller postabdominalbeuet, är särdeles långt och 

 framtill smalt och cylindriskt och utlöper der icke i någon tagg. 

 Till det samma äro baktill 8 interspinalben fastade. — Post- 

 temporal benet är litet och aflångt och har hos äldre en liten 

 kort undre gren, men hos yngre i dess ställe å undra sidan när- 

 mare yttre änden blott en liten knöl, vid hvilken det starka 

 ligament är fästadt, som sammanbinder detta ben med o. opi- 

 stlioticum. Med inre änden är posttemporalbenet fästadt vid 

 bakre sidan och långt nere å o. epotictlm. Öfra nyckelbenet är 

 smalt och långt och det är å båda sidorna af ungefär samma 

 form och längd. Nyckelbenen äro äfven smak och symmetriskt 

 bildade. Deras öfre ände är smal och snedt tillspetsad, och 

 deras nedre del företer såsom vanligt 2:ne skilda, bakåt och 

 nedåt divergerande lameller. Båda äro med sine nedre ändar 

 temligen fast förenade med hvarandra. Vid öfre delen af den 

 inre af de båda lamellerna äro de korta och små skulderbladet 

 och korpbenet fastade. Det senare är något kortare än det 

 förra, och detta har ett ytterst litet hål såsom en antydning 

 till en scapularfenestra. . Båda äro af samme form, breda och 

 något böjda, med tväre ändar. Blott ett eller ett par brachial- 

 ben förefinnas. Bäckenbenen äro fastade vid nedre ändarne af 

 nyckelbenen och rigtade uppåt och bakåt, och äro i det närmaste 

 symmetriska. Det venstra är dock något bredare än det högra. 

 De äro nästan sabelformade och upptill och framtill emot nyc- 

 kelbenen afsmalnande och tillspetsade, och nedtill och baktill, 

 der bukfenorna äro fastade, något utbredda och med ett bakåt 

 och nedåt rigtadt utskott, motsvarande det spetsiga utskott eller 

 tagg som derstädes förefinnes hos rödspättan. 



Tungan förekommer sällsynt i södre och sydvestre delarne 

 af Östersjön äfvensom fåtalig i Öresund, men är icke sällsynt 

 utan snarare allmän i närheten af Sveriges vestra hafskuster 



