436 Slägtet Belone. 



I. Slägtet Belone^ G. Cuviek. 1817. 



(Régne Auiraal, l:re édit. T. IJ, pag. 185. — 1817). 



Kroppen är smal och långsträckt och täcld af tunna cy- 

 cloidfjäll. Långs Iwardera sidan af buken är en af fjäll bil- 

 dad köl, å J/vilken sidolinien är belägen. Båda käkarne äro 

 tddragne i ett långt och smalt näbb, hvars öfre del nästan 

 helt ocli hållet är bildad af de med hvar andra långs åt före- 

 nade mellankäksbeuen, med Jivilka öfverkäksbenen äro förenade 

 eller sammanvuxna. Käkarne äro beväpnade dels ined myc- 

 ket små tänder och dels med en rad något större sådana in- 

 nanför dessa, och plogbenet liar stundom och saknar stimdom 

 tänder. Bakom rygg- och analfenorna finnas inga småfenor. 

 GälÖppningarne sträcka sig långt fram. Benen äro gröna. 



Enligt GuNTHEK^) räknar detta slägte omkring 50 kända 

 arter från tropiska och tempererade haf. Hos oss förekommer 

 blott 1 art. 



1. Belone acus, Eisso. 

 Näbbgäddan eller Horngäddan. 



Kroptpen och stjerten hoptryckte, och den senare bakom rygg- 

 ocli analfenorna utan köl å sidorna nedtill. Långs midten af 

 ryggen ingen grop. Fjällen medelmåttigt stora, men af vex- 

 lande storlek och lätt affallande. Tänderna i den innersta ra- 

 den å käkarne icke så synnerligen små, och plogbenet i all- 

 mänhet med ett ajlångt fält af små tänder. De främre strå- 

 lame i rygg- och analfenorna längre än de följande. Bröst- 

 fenans längd något mindre än af ståndet mellan ögat och bakre 

 kanten af locket. Ofvan grönaktig, på sidorna och undertill 

 siJfverhvit, och på de förra skipande i purpur. 



Rf. 17—20; af. 18—23; brf. 13; bf. 6; stjf. 5+16 + 5. 



Esox Belone, Linné: Fauna Svecica, ed. II:da, pag. 126. — 1761, 



A. J. Retzius: Faunse Svecicse Pars Lnia, pag. 351. — 

 1800. 



Belone acns, Risso: Hist. nat. des princip, product. de l'Europe mé- 



rid. T. Ill, pag. 443. — 1826. 



1) Introduction to the Study of Fislies, pag. 620. 



