Näbb2:äddan. 



487 



vulyaris, 



acus, 

 rostrata, 



oulgaris, 



Belone vtdgaris, Fleming: History of British Aniinals, pag. 184. — 1828. 

 rostrata, Faber: Natnrgesch. J. Fische Islands, pag. 152. — 1829. 

 acus, C. U. Ekström: Fiskame i Mörkö Skärgård ; Kongl. 



Vetensk. Akad:s Handl. för år 1831, pag. 70. - 1832. 



S. Nilsson: Prodromus Tchthyol. Scandin. pag. 37. — 



1832. 



Valenciknnfs: Histoire iiaturelle des Poissons par Cu- 



vier & Vdlenciennes. T. XVIII. pag. 399. - 1846. 



Idem : ibm, pag. 414. 



H. KrOyer: Danmarks Fiske, 3:dje Bd., pag. 255. — 



1846—1853. 



S. NILSSON: Skandin. Fauna, 4:de del. Fiskarna, 2:dr:i 



häftet, pag. 354. — 1853. 



W. Yarrell: History of British Fishes, 3:d edit. (Ri- 

 chardson), vol. I, pag. 459. — 1859. 



A. GtJNTHER: Catalogue of the Fishes in the British 



Museum, vol. VI, pag. 254. - 1866. 



iDEm: ibm, pag. 251. 



F. Steindaohner: Sitzungsber. der raath. naturwiss. 



Classe der Kaiserl. Akaderaie der Wissensch. in Wien, 



Bd. 57, l:ste Abtheil, Jahrg. 1868; Heft 1-5, pag. 732. 



R. COLLETT: Norges Fiske, pag. 176. — 1875. 



A. W. Malm-. Göteborgs och Bohusläns Fauna, pag. 



553. - 1877. 



R. Collett: Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 



1875-78; Vidensk. Selsk:s i Christiania Forh. 1879. 



N:o 1, pag. 95. — 1879. 



E. MoREAU: Histoire naturelle des Poissons de la France, 



.T. III, pag 470 — 1881. 



Idem: ibm, pag. 472. 



Francis Day: The Fishes of Great. Britain & Ireland, 



vol. II, pag. 146, pl. 127, fig. 1. - 1880-1884. 



MöBlus & Heincke: Die Fische der Ostsee, pag. 68. — 



1883. 

 ,. .. R. Collett ; Meddelelser om Norges Fiske i Aarene 



1879-83; Nyt Magazin for Naturvidenskaberne, Bd. 9, 



pag. 110. — 1885. 

 Dess vanliga namn i sydligaste Sverige är det af Näbbgädda, men 

 äfven stundom det af Hornfisk, och i Bohusläns skärgård benämnes den 

 vanligen dels Horngädda och dels Horngäl. 1 Norge kallas den Hornfisk. 



Beshr. Dess totallängd stiger till nära 3 fot eller 900 

 mill. men vanligen är den blott 700 till 780 mill. lång. Krop- 

 pen är mycket långsträckt, och, sedd från sidan, nästan jemn- 

 smal, och afsmalnande från hörjan af rygg- och anal fenorna 

 emot stjertfenan, vid hvars ytterste sidostrålar den är något 

 högre än ett litet stycke framom dem. Kroppens höjd, som är 



vulgär is, 

 hinnti, 



milgaris, 



acus, 

 oulgaris. 



