438 Slägtet Belone. 



obetydligt större vid bukfenornas fästen än vid bröstfenornas 

 d:o och vid rygg- och analfenornas början, innehålles omkr. Ki 

 ggr eller obetydligt mera i totallängden, och stjertens höjd ett 

 litet stycke framom stjertfenans bas innehålles föga mera än H 

 ggr i största kroppshöjden. Den är tydligen hoptryckt samt 

 tjockast långs ryggraden och tunnare nedåt emot bukkanten. 

 Sedd ofvanifrån, afsmalnar den mycket långsamt bakåt, och 

 kroppens störste tjocklek, som är nästan lika strax bakom bröst- 

 fenorna och öfver bukfenornas fästen, utgör omkr. hälften eller 

 föga mera af största kroppshöjden. Stjerten är baktill jemfö- 

 relsevis mindre hoptryckt, och dess tjocklek strax framom stjert- 

 fenans bas utgör ungef. ^/^ af dess höjd derstädes. Eyggen är 

 of van konvex och utan spår till någon längsgående grop eller 

 fåra, och å magra exemplar är den så väl framtill, ett stycke 

 bakom hufvudet, som strax framom ryggfenan temligen skarp- 

 kantig. Långt nere pä hvardera sidan af buken är en långs- 

 gående, af sidoliniens ijäll och de dertill gränsande fjällen bil- 

 dad, köl, som börjar strax bakom nyckelbenens främre ändar 

 och slutar strax bakom rygg- och analfenornas slut. Anus har 

 sitt läge strax framom analfeuan och ett litet stycke bakom 

 början af den bakerste Y.s ^^ totallängden, och således långt 

 tillbaka. — Hufvudet är stort och långt, och dess längd från 

 underkäkens spets till bakerste kanten af locket innehålles 3' /j 

 till 3-/3 ^^"i^ i totallängden. Dess höjd baktill är obetydligt 

 mindre än största kroppshöjden, och dess bredd derstädes utgör 

 ungef. V4 af dess höjd. Det utmärker sig i synnerhet genom 

 sine till ett långt, smalt, något nedtryckt och tillspetsadt näbb 

 utdragne och vid spetsen broskartade käkar, af hvilka den undre 

 alltid räcker med sin spets något utom den öfre. Längden af 

 underkäkens öfverskjutande spets är vexlande, och är stundom 

 lika med och stundom något kortare än ögats längddiameter. 

 Denne spets har baktill en tydlig begränsning derigenom att 

 den ränna, som underkäken har långs åt, för att taga emot 

 den öfre d:o, der slutar. Underkäkens längd utgör något mera 

 än Ys äf hela hufvudets d:o, och dess bakre ände, eller ledgån- 

 gen mellan den och qvadratbenet, är belägen strax framom bakre 

 kanten af ögat. Den är något bredare än den öfre, som ungef. 

 vid början af den bakerste '/j af sin längd hos äldre höjer sig 

 något starkare bakåt, ehuru den bakerst ofvan är något plat- 

 tad. Nosens längd, eller afståndet mellan öfverkäkens spets och 



