Näbbgäddan. 441 



högre än de följande och göra, att fenan framtill är betydligt 

 högre (med höjden nästan lika med hufvudets d:o baktill) och 

 att den i öfre kanten framtill är starkt utringad, eller rättare 

 framtill har en uppstående flik. Fenans längd är ungef. dubbelt 

 större än största kroppshöjden. — Änalfeymn, som börjar un- 

 gef. under ryggfenans början och slutar föga bakom slutet af 

 den samma samt är af samme byggnad som den, och har ungef. 

 samma höjd både framtill och baktill som den, samt är obetyd- 

 ligt längre, har 18 till 23 (vanligen omkr. 20) strålar. — 

 Brostfenonm^ som äro fastade högt uppe och närmare rygg- 

 kanten än bukkanten, med snedt uppifrån nedåt och bakåt rig- 

 tadt fäste, äro temligen stora, så att deras längd är föga kor- 

 tare än afståndet mellan ögat och bakre kanteu af locket och 

 nästan lika med hufvudets höjd baktill, och af en oval form 

 och vid spetsen snedt tillspetsade eller afskurna. De hafva i 

 allmänhet 13 strålai-, af hvilka den öfverste är den tjockaste 

 och styfvaste. — Bukfenorna, som äro abdominala och belägna 

 långt tillbaka och något bakom midten af totallängden, så att 

 afståndet mellan deras fästen och nedre stjertfenflikens spets inne- 

 hålles föga mera än 2V2 ggi' i ^^"^ senare längden, äro temli- 

 gen små (deras längd utgör något mera än -/s ^^ bröstfenornas 

 d:o), ehuru väl utbildade, och ovala samt baktill snedt tillspet- 

 sade, och hafva 6 strålar, af hvilka de inre äro mycket gre- 

 nige^). Afståndet mellan deras tillbakalagde spetsar och anus 

 är ungef. 1 V'2 SE^' större än deras längd. — Sfjertfenan är 

 temligen stor och baktill djupt urbugtad eller inskuren och 

 med tillspetsade flikar, af hvilka den nedre är något längre än 

 den öfre, och fenans längd till spetsen af den förre är obetyd- 

 ligt kortare än V2 ^f underkäkens d:o. Den har 16 fullstän- 

 dige eller till bakre kanten utgående strålar, och å hvardera 

 sidan 5 ofullständige stödjestrålar. — FjäUen äro i allmänhet 

 mycket tunna och till en stor del lätt affallande cycloidfjäll af 

 mycket vexlande storlek. De äro ej synnerligen små, utan kunna 

 sägas vara af medelmåttig storlek, ehuru de på grund af deras 

 betydlige tunnhet ej äro öfver allt lätt i ögonen fallande. I 

 allmänhet äro de fjäll störst och tydligast, som sitta på och i 



1) Kröyer och Nilsson uppgifva strålarnes antal till 7. troligen till 

 följd deraf, att den innerste strålen till en början iir delad i 2;ne store 

 grenar, som lätt kunna tagas för skilde strålar. 



