448 Släo-tet Belone. 



meu de sträcka sig nägot bakom och ofvan de bakre ändarne 

 af de senare. De hafva samme krumböjde form som desse och 

 hvartdera har å siu öfre kant framtill en ledknappslik ledyta. 

 hvarmed det artikulerar med det motsvarande nasalbenet, De- 

 ras bakerste ändar äro mycket tunne. De båda uuderkäksgre- 

 narne hafva en emot mellankäksbenen svarande form, och äro 

 framtill till större delen af sin längd förenade och vid spetsen 

 broskartade. Långs deras förening går å deras undra sida en 

 djup fåra. A underkäkens öfra sida är fältet mellan de båda 

 å dess sidokanter varande smala tandbandeu eller tandraderna 

 ojemnt och ruggigt samt föga smalare än öfverkäkens bredd å 

 motsvarande ställen. Baktill äro underkäksgrenarue temligen 

 starkt upphöjde, och de äro här nästan räte. Angularbenen 

 äro små, och suturerna äro föga tydliga. Nasalbenen äro 

 mycket utbildade och utgöra den främste delen af det fasta 

 kraniets öfre vå,gg, då de äro förenade med pannbenen och 

 äro lika breda som dessas främre ändar samt af; samme 

 form som dessa senare, och således utgöra en fortsättning 

 af dem, betäckaude framtill öfra silbeuet och nedom detta 

 främre änden af plogbenet. Deras öfra yta liknar den samma 

 å pannbenen. Baktill betäcka de framom sidosilbenen upptill 

 näshålorna, och allra främst äro de, såsom redan är anfördt, 

 förenade med mellankäksbenen. Hvartdera har å yttre kanten 

 och intill främre änden en konkav och väl begränsad ledyta, 

 för artikulationen med det motsvarande öfverkäksbenet. Långs 

 åt äro de genom en öppning skilda från hvarandra, och i denne 

 öppning är den under deras främre ändar liggande tunna ben- 

 skifvan, som tillhör det för öfrigt broskartade öfra silbenet, syn- 

 lig. De äro framtill något smalare än baktill, ehuru äfven der 

 breda och trubbiga. Dessa ben så väl som näshålorna förete en 

 för desse fiskar egendomlig byggnad. Af infraorbitalben före- 

 finnas endast 2:ne, nemligen ett främsta och ett bakersta, och 

 dessa äro icke sammanbundna genom någon benkedja, såsom 

 vanligt. Det främsta är störst, temligen tunnt och hoptryckt 

 och nästan af samme form som den bakre änden af öfverkäks- 

 benet, h vilken ände det å yttre sidan betäcker. Det har upp- 

 till ett ledutskott, som artikulerar med sidosilbenet. Det är 

 temligen bredt och något S-formigt böjdt. Det bakersta infra- 

 orbitalbeuet har den öfre änden, som är fästad vid pannbenet 

 och baktill vid alisphenoidbenet, bredast och är mot den nedre 



