450 Slägtet Belone. 



Alla bålkotorna ävo försedda med smala och triuda refben, som 

 å den l:sta äro korta, men å de öfriga långa och a 3:dje till 

 och med 7:de äro å midten böjda nedåt och t. o. m. något 

 framåt. Nem-al- och hsemaltaggarne äro af obetydlig längd, 

 och så äro äfven bålkotornas sidoutskott, ehuru de äro tydliga 

 redan på den l:sta kotan. — Posttemporalbenen äro temligen 

 små, och stundom bredare och stundom smalare, och utgöras 

 till större delen af den öfre, större och bredare grenen, som är 

 fästad till den bakre änden af det långa utskottet å o. epoti- 

 cum^ samt till hjessbenet och den bakre änden af o. pteroticum. 

 Deras öfra sida är ojemn af slemkanaler, och liknar den samma 

 å de ben, som bilda det fasta kraniets öfre vägg. Deras undre 

 gren är mycket liten och smal samt trind, och med änden fä- 

 stad till bakre änden af sidonackbenets bakåt rigtade stora ut- 

 skott. Benets kropp är mycket kort, och under den ligger 

 transverselt det mycket lilla och rudimentära öfra nyckelbenet. 

 Af skulderapparatens ben utmärka sig skulderbladet och korp- 

 benet genom sin betydlige storlek, och de äro tillsamman större 

 än nyckelbenet. Detta senare benet är temligen litet och nä- 

 stan jemnbredt, och endast vid nedre änden afsmaluande. Det 

 är något 8-formigt böjdt, med öfre änden böjd bakåt och å 

 yttre sidan konvex och å den inre konkav. Båda nyckelbenen 

 äro vid sine nedre ändar temligen löst förenade med hvarandra. 

 Skulderbladet är särdeles bredt samt med en stor, af det samma 

 omsluten, bredt oval scapularfenestra vid dess öfre ände. Korp- 

 benet är nästan halfmånformigt och hos äldre väl så bredt som 

 nyckelbenet, samt räcker med sin nedre ände ned till don samme 

 å detta ben, der det är fästadt vid en utvidgning af dettas inre 

 lamell. På inre sidan af den öfre änden af korpbenet är fä- 

 stadt ett mycket smalt och långt, trindt och refbenslikt post- 

 clavicularben. Brachialbenen äro 4 och helt korta. Bäcken- 

 benen äro temligen små, nästan bredt dolkformade och framtill 

 tillspetsade. Vid bakre änden bära de å yttre kanten ett stort 

 och tunnt, rundadt ovalt och uppåt rigtadt skiflikt utskott eller 

 bihang'), och å inre kanten hafva de ett par helt små utskott, 

 och bära såsom vanligt bukfenan vid sin bakre kant. 



Näbbgäddans förekomst i de Sverige omgifvande hafven 

 sträcker sig från den mellerste delen af Bottniska Viken eller 



1) Detta utskott erinrar om det, som förefinnes vid den främre brede 

 änden å bäckenbenen hos si. Gasterosteus. 



